Jan Pieterszoon Sweelinck

Jan Pieterszoon (1562–1621) var en nederlandsk organist og komponist. 

 Liv og virke 
Sweelinck var den eldste sønnen til organisten Peter Swybbertszoon og Elske Jansdochter Sweeling.

Som organist i ''Oude Kerk («Gamlekirka») i Amsterdam fikk Sweelinck stor innflytelse på den nordtyske orgelskole på 1600-tallet. Han var den siste mester innen den nederlandske polyfonien og en overgangsfigur mellom renessansen og barokken. Besøkere kom langveisfra for å høre Orfeus fra Amsterdam improvisere på orgel og cembalo.

Sweelinck komponerte mer enn 70 orgelverk, blant annet toccataer, fantasier og ricercarer), og over 250 stykker med vokalmusikk. Han forbandt elementer fra den engelske virginaltradisjonen med den italienske orgelstilen og han utviklet forløperen til orgelfugen. 

Sweelinck var en omgjengelig og respektert mann, og en svært etterspurt lærer. Blant de mest berømte elevene av «den tyske organistmakeren» var Jacob Praetorius den yngre, Heinrich Scheidemann og Samuel Scheidt.

 Referanser 

 Kilder 


 Litteratur 
 Pieter Dirksen: The Keyboard Music of Jan Pieterszoon Sweelinck. Its Style, Significance and Influence. Koninklijke Vereniging voor Nederlandse Muziekgeschiedenis, Utrecht 1997, ISBN 90-6375-159-1.
 Frits Noske: Sweelinck. Oxford University Press, Oxford o.a. 1988, ISBN 0-19-315259-2.
 Bernhard Waritschlager: Jan Pieterszoon Sweelinck. I Christoph Kammertöns, Siegfried Mauser (red.): Lexikon des Klaviers''. Laaber, Laaber 2006, ISBN 3-89007-543-6, s. 705f.

 Eksterne lenker 




Kategori:Renessansekomponister
Kategori:Barokkomponister
Kategori:Nederlandske komponister
Kategori:Nederlandske organister
Kategori:Personer fra Deventer