Kanadahemlokk

Kanadahemlokk (vitenskapelig navn Tsuga canadensis) er en bartreart innenfor hemlokkslekten i furufamilien. Den er en av fire hemlokkarter som vokser i Nord-Amerika.

 Beskrivelse 
Trærne blir som regel opptil 30 meter høye med en stammediameter på 150 cm. Det høyeste kjente treet var 53 meter med en stammediameter på 193 cm. Den har konisk eller uregelmessig bred krone, og gråbrun, skjellaktig bark med lyse furer. Stammen har grener langt nede. Hovedskuddet dør ofte slik at stammen blir krokete. Trærne kan bli minst 800 år gamle.

Nålene er 1,5–2 cm lange, og kjennes spesielt på at undersiden av bladene har spalteåpninger i smale bånd under. Dessuten er de festet til grenene med korte stilker. Nålene blir smalere ut mot spissen. De står i to rader på flere plan, og har ulik lengde. På oversiden av grenene står det flere blad som vender undersiden opp.

Hannblomstene sitter i bladhjørnene og er kuleformet, gulgrønne, og har en lengde på inntil 3-4 mm. Hunnblomstene finnes på grenene og peker oppover – de er kongleaktige, og lyst grønne. Konglene er ca. 2 cm lange, og henger på grenene i store antall. De modnes på ett år og faller ned neste år. Konglene er eggformede.

 Utbredelse og økologi 
Nordgrensen for utbredelsen strekker seg fra nordøstlige Minnesota og den nordlige tredjedelen av Wisconsin østover gjennom nordlige Michigan, sørlige sentrale Ontario, lengst sør i Québec, gjennom New Brunswick og hele Nova Scotia. I USA finnes arten i New England, New York, Pennsylvania og sentrale New Jersey. Den finnes sørover i Appalachene til nordlige Georgia og Alabama. Spredte bestander finnes lengst sør i Michigan, vest i Ohio, sør i Indiana og øst for Appalachene i de midtatlantiske statene.

I de sørlige Appalachene overlapper utbredelsen helt med den til carolinahemlokk (Tsuga caroliniana). Kanadahemlokk er delstatstreet i Pennsylvania.

Kanadahemlokk er avhengig av et kjølig og fuktig klima. I nord vokser den fra havnivå opptil 700 moh., i New York og Pennsylvania 300–910 moh, og i de sørlige Appalachene 610–1520 moh. og da helst i nord- og østskråninger eller andre steder med passende mikroklima. Treslaget er svært skyggetålende. Arten vokser i rene bestander eller sammen med weymouthfuru, gulbjørk, tulipantre, rødeik, rødlønn, sukkerlønn, rødgran, amerikabøk og balsamedelgran. Bestander med kanadahemlokk er ofte så tette og mørke at det ikke er noen undervegetasjon. Der det finnes undervegetasjon kan den omfatte planter som Lysimachia borealis, bregner i stortelgslekta, kråkefot, sigdmoser og bjørnemoser.

Bartrelusa Adelges tsugae ble innført fra Asia til USA i 1924. Den gjorde liten skade fram til midten av 1980-tallet, men begynte da å spre seg til nesten hele utbredelsesområdet. Lusa suger saft fra trærne så de får tørkeskader. Trærne dør som regel 4–10 år etter at de er blitt infisert. På grunn av denne trusselen har kanadahemlokk status som nær truet i IUCNs rødliste.

 Nytte 
Trevirket er ganske svakt og råtner lett, men det ble tidligere brukt til trelast. Hugsten var størst mellom 1890 og 1910. Barken var en viktig kilde for tannin til lærindustrien. I dag brukes virket fra kanadahemlokk helst som papirmasse.

Kanadahemlokk plantes ofte som prydtre. Det finnes mange kultivarer med ulik vekstform. I Norge er arten plantet nordover til Trøndelag, og den er langt mer hardfør enn vestamerikansk hemlokk (Tsuga heterophylla). Kanadahemlokk er i Norge bare funnet forvillet på ett sted, i Hurdal i Akershus.

 Galleri 

 Referanser 

 Litteratur 





 Eksterne lenker 


Kategori:Furufamilien
Kategori:Nord-Amerikas flora
Kategori:Nær truede arter på IUCNs rødliste