Iskander (missil)

Iskander (NATO-kallenavn SS-26 STONE) er et russisk kortdistansemissil med fast drivstoff. Missilet skiller seg fra eldre ballistiske kortavstandsmissil som måtte basere seg på kjemiske eller kjernefysiske stridshoder for å kunne ta ut verdifulle militære mål på grunn av manglende presisjon. Iskander-systemet har nå tilstrekkelig presisjon for å benytte ulike former av konvensjonelle stridshoder. Missilet kan lades med spreng-, klase-, termobariske eller EMP-stridshoder, men også kjernevåpen.http://www.globalsecurity.org/wmd/world/russia/ss-26-program.htm{http://svenska.yle.fi/artikel/2011/09/20/ryssland-rustar-upp-nara-finland Systemet er fortrinnsvis beregnet for bruk av konvensjonelle stridshoder, mot mål som:

 fiendtlige missilbatterier, langtrekkende artilleri
 bakke-til-luft-missilbatterier
 flyplasser
 kommandosentre og kommunikasjonssystemer
 viktig sivil infrastruktur

Det produseres også en Iskander-E, en eksportversjon med en rekkevidde på 280 km. Eksportversjonen er spesielt designet for å tilfredsstille Missile Technology Control Regime.

Historie
I november 2008 uttalte den russiske presidenten Dmitrij Medvedev at Russland ville utplassere Iskandermissiler i Kaliningrad som et mottrekk mot USA og NATOs planer om etablering av et «rakettskjold» i Polen og Tsjekkia.

I 2011 ble det utplassert Iskander-system til 26. bakke-til-bakke-missilbrigade i Luga sør for St. Petersburg. I 2016 var Iskander-systemet foreløpig plassert i 152. bakke-til-bakke-missilbrigade i Kaliningrad. I begynnelsen av 2018 ble systemet tilført eksklaven permanent.

Under Russlands invasjon av Ukraina i 2022 var Iskandermissiler blant våpnene som ble brukt av russiske styrker.
Varianter
Iskander-M
Variant for de russiske væpnede styrker med to 9M723 kvasiballistiske missiler - skuddvidde 415 km. Toppfart 6-7 mach, flukthøyde opptil 6–50 km, hvor flukten er kontrollert hele veien - forberedt til å bære kjernefysisk stridshode. Den første og siste delen av fluktbanen vil missilet automatisk foreta en rekke unnvikende manøvrer mot eventuelle antiballistiske fiendtlige mottiltak. Missilet vil også foreta manøvrer under hele flukten.

Iskander-K
(K står for Krylataya som betyr "med vinger") Varianten er altså et kryssermissil, og igjen to varianter av disse:

9M728 (SSC-7) også kjent som R-500 – flukthøyde opptil 6 km, med publisert skuddvidde opp til 500 km  og automatisk justering av fluktbanen underveis med terrengfølgende radar.Missilet er utviklet fra  3M10, 3M54/3M14 og Kh-101/102 missiler og kan også avfyres fra plattformen til Iskander-M.

SSC-8 Novator
9M729 (SSC-8 Novator) er et langtrekkende missil som var nytt i 2015, og som kan være basert enten på 3M14 (SS-N-30) Caliber-NK missilkompleks med skuddvidde opptil 5,470 km, eller også på luft-til-bakke-missilet Kh-101 med skuddvidde over  . Mesteparten av apparaturen på 9M728 og 9M729 er den samme.

Missilet bryter trolig INF-avtalen fra 1987 dersom missilet blir utplassert i operative avdelinger i Russland. Missilet bruker fast brennstoff, og navigerer som SSC-7 ISKANDER-K. Første prøveskyting fant sted 2. september 2015.

Anklagene om brudd på INF-avtalen kom fra USA i 2017 etter at SSC-8 skulle være utplassert i Kapustin Jar. Russland ville ikke tillate USA å inspisere disse missilene fordi USA ikke tillater Russland en tilsvarande inspeksjon på USA sine ubåter.

Totalt er det 7 forskjellige typer krysser- og ballistiske missiler innen Iskander-systemet.

 Referanser  

 Eksterne lenker 

 Iskander missiler (engelsk)
 www.kbm.ru

Kategori:Ballistiske missiler
Kategori:Bakke-til-bakke-missiler
Kategori:Rakettartilleri
Kategori:Kryssermissiler
Kategori:Russiske missiler