Aleksandr Dugin

Aleksandr Geljevitsj Dugin (født 1962) er en russisk politiker og ideolog som er kjent for sin geopolitikk. 

I sin tid var han med på å grunnlegge Det nasjonalbolsjevikiske partiet. Senere forlot han dette partiet og engasjerte seg i dannelsen av Det eurasiske parti. Dugins ideologi kalles eurasianisme og han ser for seg et enormt eurasisk imperium under russisk ledelse. Eurasiainsmen er en eklektisk ideologi som kombinere imperalistiske ambisjoner med intenst hat mot vesten og fascistiske ideer om autoritært styre og russisk overherredømme. Dugin ønsker at den russisk-ortodokse kirke skal være en del av Kremls anstrengelse for å befri Eurasia fra de vestlige hedningene. 

Dugin har flere ganger vært i strid med Vladimir Putins pragmatiske linje, for eksempel da han i 2014 kritiserte Putin for puslete krigføring i Ukraina. Dugin beskrives som fascistØstbø, Jardar: Putinismens banalitet. Morgenbladet, 8. april 2022, s. 28. og som neofascist. Tilhengerne hans har kledd i svarte skjorter i 1930-talls-stil. Han har vært gjenstand for sanksjoner fra USA for medvirkning til situasjonen i Ukraina. Etter Russlands invasjon av Ukraina i 2022 har han stadig argumentert for mer aggressive metoder i krigføringen.

Han har arbeidet som rådgiver for Vladimir Putin, og har samtidig blitt en viktig ideolog innenfor «Nye Høyre»-bevegelsen og Nouvelle Droite. Masha Gessen beskriver Dugins ideer som beslektet med Steve Bannon sine.

Dugin er lite kjent i Russland og talen han holdt på arrangmentet 20. august (før datteren ble drept) hadde bare et titalls tilhørere. Han har trolig ikke møtt Putin personlig og Putin har ikke sitert Dugins arbeider. Han ble sagt opp fra stillingen ved universitetet i Moskva da han i 2014 oppfordret russiske styrker til å drepe.

Noen av hans tekster finnes i norsk oversettelse, f eks på Kulturverk og Utenfilter.no.

 Attentat i 2022 
Hans datter, redaktøren Darja «Dasha» Dugina (født 1992), ble 20. august 2022 drept da en bil eksploderte i utkanten av Moskva. Det antas å være et attentat rettet mot faren som ble innlagt på sykehus etter hendelsen. Dugina var gjenstand for sanksjoner fra USA og Storbritannia etter Russlands invasjon av Ukraina i 2022. Hun arbeidet for den russiske fjernsynskanalen RT og var kjent for å ytre tydelig støtte til invasjonen av Ukraina. Dugina var tidligere redaktør i den nasjonalistiske fjernsynskanalen Tsargrad og for United World International. 

Dugina studerte filosofi med masteravhandling om Platon og hadde et år opphold i Frankrike. Hun spilte i et band og sluttet med musikk da hun for fullt begynte å arbeide sammen med faren. Hun signerte ofte artikler med Darja Platonova. Dugina var opprømt da Russiske styrker 24. februar 2022 begynte en omfattende invasjon av Ukraina.

Ukrainske myndigheter avviste at de står bak attentatet. FSB hevdet at ukrainske agenter sto bak attentatet. FSB hevdet at Ukrainas hemmelige tjenester sto bak og at bomben ble plassert av en kvinnelig agent, Natalia Vovk, som kom til Moskva med bil i slutten av juli. Den ukrainske agenten skal ifølge FSB ha leid en leilighet i samme bygning som Dugina for å forberede attentatet og flyktet over grensen til Estland med bil. Vovk skal ha mistet et identitetsbevis på stedet slik at etterforskerne raskt kom på sporet.

Russisk politi innledet drapsetterforskning. Sanksjonene mot Dugina ble begrunnet med at hun var en profilert og hyppig formidler av desinformasjon om krigen i Ukraina. Hun og faren hadde akkurat vært på en nasjonalistisk kulturfestival som de forlot i hver sin bil. Dugina skal ha kjørt en bil tilhørende faren og ikke den bilen hun vanligvis brukte. Dugina var trolig alene i bilen, en Toyota Landcruiser, da den eksploderte. Ilja Ponomarev, tidligere medlem av Dumaen, hevdet at en russisk undergrunnsgruppe, den nasjonale republikanske arme, sto bak eksplosjonen. 

Kommentatorer tviler på at ukrainske myndigheter har kapasitet til å sende agenter til Moskva mens det pågår krig i landet, og det ble spekulert i om president Vladimir Putin selv står bak på grunn av Dugins kritiske uttalelser. Journalisten Masha Gessen ytret tvil om at den nasjonale republikanske arme eksisterer, og antar at en attentatet ble utført av en radikalisert enkeltperson eller ikke-statlig gruppe. Tom Røseth, hovedlærer i etterretning ved Forsvarets høgskole, uttalte at Ukraina neppe står bak fordi det er politisk risikabelt blant annet ved at det kan gi Russland påskudd til å slå hardt tilbake og Ukraina kan miste støtte i vestlige land.

Attentatet skal ha sjokkert den politiske eliten i Moskva. Dugina ble gravlagt 23. august og president Putin tildelte henne posthumt ordenen for personlig mot (russisk: Орден Мужества), et æresbevisning som vanligvis bare gis til militært personell som har utvist særlig uselviske handlinger. Kistebærerne hadde røde og svarte armbind og pins med «Z» (symbolet for Russlands invasjon av Ukraina). Flere talere krevde nådeløs gjengjeldelse for "martyren". Leonid Slutskij avsluttet minnetalen med slagordet «Ett land! En president! En seier!».

 Ukraina og russisk nasjonalisme 
Forestillingen om en egen distinkt russisk sivilisasjon, et Russkij Mir eller Russisk Verden kan sees som en forlengelse av ideer fra tidlig i 1990-årene om en unik euro-asiatisk russisk sivilisasjon, en retning kjent som eurasianisme, litt senere forbundet med Aleksandr Dugin og hans bok Grunnlag for Geopolitikk: Russlands geopolitiske framtid, som ble utgitt i 1997. I John B. Dunlop's artikkel om denne tegnes et bilde  hvor det etnisk russiske folk er sett som «bærere av en unik sivilisasjon». Videre er russere et messiansk folk som har «universell, fellesmenneskelig betydning».  Det russiske folket, insisterer Dugin, kan bare tjene som kjernefolket i et enormt imperium. Målet er ikke å skape en etnisk og rase-messig enhetlig stat. «En avvisning av den imperiumbyggende funksjonen», advarer Dugin , «ville bety slutten på det russiske folket som en historisk realitet, som et sivilisasjonsfenomen. En slik avvisning ville være ensbetydende med nasjonalt selvmord».

Når det gjelder Ukraina hevder Dugin at «Ukraina som stat ikke har geopolitisk betydning. Det har ingen spesiell kulturell betydning eller universell betydning, ingen geografisk unikhet, ingen etnisk eksklusivitet». «Ukraina som en uavhengig stat med visse territorielle ambisjoner»,  «representerer en enorm fare for hele Eurasia, og uten å løse det ukrainske problemet, er det generelt meningsløst å snakke om kontinentalpolitikk.»

For å lette gjenskapingen av et enormt russisk-dominert kontinentalt imperium, tar Dugin til orde for å slippe løs russisk nasjonalistisk følelse, men av en bestemt type. «Denne [russiske] nasjonalismen,» skriver han, «bør ikke bruke statlig, men snarere kulturelt-etnisk terminologi, med spesiell vekt på slike kategorier som 'Narodnost' og 'russisk ortodoksi'». Religiøs følelse, oppfordrer Dugin, bør plasseres i front og sentralt: «Russere bør innse at de er ortodokse i utgangspunktet; (etniske) russere i andre omgang; og bare for det tredje, mennesker». 
Aleksandr Dugin's Foundations of Geopolitics Dunlop, John B Demokratizatsiya 12.1 2004. web.archive.org fra archive/GWASHU_DEMO_12_1/John Dunlop Aleksandr Dugin's Foundations of Geopolitics.pdf original
sitat:The ethnic Russian people, in contrast, are seen as "the bearers of a unique civilization." 47 Russians are a messianic people, possessing "universal, pan-human significance" (189). The Russian people, Dugin insists, can serve only as the core ethnos of a vast empire: "[T]he Russian people (i.e. Russia) never made its goal the creation of a mono-ethnic, racially uniform state" (190). Such a distorted view represents "the Atlanticist line masking itself as 'Russian nationalism'" (213).
"A repudiation of the empire-building function," Dugin warns sternly, "would signify the end of the Russian people as a historical reality, as a civilizational phenomenon. Such a repudiation would be tantamount to national suicide" (197). Deprived of an empire, Russians will "disappear as a nation" (251). The sole viable course, in Dugin's view, is for Russians to rebound from the debacle of 1989-1991 by recreating a great "supra-national empire," one in which ethnic Russians would occupy "a privileged position" (251-252). The result of such a rebuilding effort would be "a giant continental state in the administration of which they [Russians] will play the central role" (253). This ethnic model, Dugin notes, is quite similar to that of the former Soviet Union.
In order to facilitate the recreation of a vast Russian-dominated continental empire, Dugin advocates the unleashing of Russian nationalist sentiment, but of a specific type. "This [Russian] nationalism," he writes, "should not employ state but, rather, cultural-ethnic terminology, with a special emphasis on such categories as 'Narodnost" and 'Russian Orthodoxy'" (255). Religious sentiment, Dugin urges, should be placed front and center: "Russians should realize that they are Orthodox in the first place; [ethnic] Russians in the second place; and only in the third place, people" (255).
[…]
On the key question of Ukraine, Dugin underlines: "Ukraine as a state has no geopolitical meaning. It has no particular cultural import or universal significance, no geographic uniqueness, no ethnic exclusiveness" (377). "Ukraine as an independent state with certain territorial ambitions," he warns, "represents an enormous danger for all of Eurasia and, without resolving the Ukrainian problem, it is in general senseless to speak about continental politics" (348). And he adds that, "[T]he independent existence of Ukraine (especially within its present borders) can make sense only as a 'sanitary cordon'" (379). However, as we have seen, for Dugin all such "sanitary cordons" are inadmissible.
Dugin speculates that three extreme western regions of Ukraine--Volynia, Galicia, and Trans-Carpathia--heavily populated with Uniates and other Catholics, could be permitted to form an independent "Western Ukrainian Federation." But this area must not under any circumstances be permitted to fall under Atlanticist control (382). With the exception of these three western regions, Ukraine, like Belorussia, is seen as an integral part of Eurasia-Russia.

Det er uklart hvilken innflytelse Aleksandr Dugin har i Russland og på Putins nasjonalisme.The West Overestimates Aleksandr Dugin’s Influence in Russia providencemag.com George Barros 2019
sitat:Correlation should never be conflated with causation. Many casual Russia observers and armchair Kremlinologists ascribe grand power to the controversial philosopher using speculative evidence based in hearsay. While Dugin does enjoy some publicity in Russia, his personal eccentrics and appearance of influence, coupled with Putin’s aggressive foreign policy, facilitated the plausible narrative in a Western media echo chamber that Dugin is Putin’s strategist. This myth has grown grossly out of proportion. As a result, Dugin is granted far more credibility than deserved. Proponents of the "Dugin the mastermind" argument need to substantiate their claims with evidence and ask themselves how effective, if at all, is Dugin at influencing Kremlin elites and Russian foreign policy.

 Noter 

 Referanser 

 Eksterne lenker 

 geopolitica.ru Dugin-dominert nettsted.

Kategori:Russiske politikere
Kategori:Personer fra Moskva
Kategori:Nasjonalbolsjevisme
Kategori:Nye Høyre
Kategori:personer fra den russisk-ukrainske krig