Planet Waves

Planet Waves er Bob Dylans fjortende studioalbum, utgitt av Asylum Records (Island Records i Storbritannia) i 1974. 

Dylan spilte inn albumet med The Band som musikere, og de turnerte også sammen etter utgivelsen. Denne turneen er dokumentert på konsertalbumet Before The Flood . Til tross for en vellykket turne, en mengde publisitet, og bedre kritikker enn for album som Self Portrait og Dylan, ble Planet Waves bare middels vellykket. Det hadde et kort opphold på førsteplass på Billboardlisten i USA og kom på 7. plass i Storbritannia.   

Albumet ble opprinnelig kalt Ceremonies Of The Horsemen, en referanse til sangen «Love Minus Zero / No Limit» fra 1965; utgivelsen ble utsatt to uker fordi Dylan besluttet å endre tittelen i siste øyeblikk.

 Omslag 
Coverbildet er tegnet av Dylan selv. På høyre side står setningen «cast-iron songs & torch ballads», tilsynelatende en signalering av Dylans egen oppfatning av albumet. 

 Innspilling 
I følge gitaristen i The Band, Robbie Robertson, oppstod ideen om å samarbeide med Dylan etter en samtale sommeren 1973. Robertson hadde nylig flyttet til Malibu, og bodde ikke langt unna Dylan. The Band hadde spilt for over  publikummere på festivalen Summer Jam at Watkins Glen i New York den 28. juli, og etter dette begynte Robertson og Dylan å snakke om å reise på turné sammen igjenHeylin, Clinton (2003). Bob Dylan: Behind the Shades Revisited. HarperCollins. ISBN 006052569X. – og skulle de på turné var det naturlig å gi ut et album først. Resten av bandet ble med Robertson til Malibu, og de gikk i gang med arbeidet.  

Dylan hadde ikke vært på turné siden 1966, da The Band hadde spilt med ham under navnet The Hawks. Siden da hadde han spilt med The Band ved en rekke anledninger, sist på en nyttårskonsert i 1971/1972. Etter å ha øvd sammen med The Band i Robertsons hjem i september 1973, var Dylan fornøyd nok med resultatet til at det holdt liv i turnéplanene. Ifølge Robertson spilte de sammen i fire timer og gikk gjennom mange låter, både The Bands og Dylans.  

I oktober dro Dylan til New York for å skrive nye sanger til det planlagte albumet, som skulle spilles inn i november. Han hadde allerede demoer av tre sanger («Forever Young», «Nobody 'Cept you» og «Never Say Goodbye») som han hadde spilt inn i juni. Da han vendte tilbake til Malibu etter tjue dager i New York, hadde han seks sanger til. 

Fredag 2. november hadde Dylan og The Band en innspillingsøkt i Village Recorder Studio A i Los Angeles, California. Produsent Rob Fraboni har beskrevet prosessen som avslappet og uformell, en mulighet til å bli kjent med studioet. Trommeslageren i The Band, Levon Helm, var ikke tilstede, han var fortsatt på vei til Los Angeles fra østkysten. Dylan og The Band spilte likevel inn komplette tagninger av «Forever Young» og «Nobody 'Cept You». Robertson brukte en wah-wah-pedal under innspillingen av sistnevnte. 

Mandagen etter møttes de i studioet igjen, nå med Levon Helm tilstede. De gjorde et nytt forsøk på «Nobody 'Cept You», og Robertson ga opp pedalbruken fra den foregående økta. De fikk et opptak av sangen som var tilfredsstillende og merket for mulig inkludering på albumet. Noe av økta ble brukt på sangen «Forever Young», men Dylan ble ikke fornøyd med resultatet. Dette ble den vanskeligste sangen å spille inn for dem, da de brukte tre økter i studioet på å få den ferdig.  

Neste dag, tirsdag 6. november, spilte Dylan og The Band inn tre sanger til: «Hazel», «Something There Is About You» og «Tough Mama». 

De møttes igjen to dager senere, den 8. november. I løpet av denne økta tok de tre tagninger av «Going, Going, Gone», før de spilte inn «On a Night Like This».  Avslutningsvis spilte de inn «Forever Young» og etter flere mislykkede forsøk fikk de endelig det som skulle bli én av to mastere av sangen (en langsom og en raskere versjon – dette var det langsomme). Etter kritikk fra en besøkende i studioet, ønsket Dylan å forkaste også dette opptaket, men Fraboni overbeviste ham om å inkludere det på albumet.

Fredag 9. november holdt Dylan det som etter planen skulle bli den siste innspillingsøkten for albumet. Fra Frabonis perspektiv hadde Dylan allerede en perfekt versjon av «Forever Young» fra dagen før, men Dylan prøvde å få til en akustisk versjon, som til slutt ble forkastet. Dylan fortalte Fraboni at han hadde gått rundt med den sangen i hodet i fem år uten å skrive den ned, og at han ikke greide å bestemme seg for hvordan han skulle gjøre det når den endelig skulle spilles inn («I been carrying this song around in my head for five years and I never wrote it down and now I come to record it I just can't decide how to do it»). 

Den siste sangen som spiltes inn den 9. ble en ny komposisjon med tittelen «Wedding Song», som Dylan hadde fullført i løpet av øktene. Opprinnelig var planen at «Nobody 'Cept You» skulle være den siste sangen på Planet Waves, men den ble erstattet av «Wedding Song» og utelatt fra albumet. 

Selv om de hadde nok materiale til å fylle et album, besluttet Dylan å avholde enda en økt i studioet, så onsdag 14. november ble The Band kalt tilbake for å spille inn to sanger. Den første var et annet arrangement av «Forever Young», denne gangen med Helm på mandolin og Danko på fele. Denne nye versjonen av «Forever Young» ble den andre av de to versjonene på albumet. Den andre sangen de spilte inn denne dagen var «Dirge» (eller «Dirge For Martha» som det sto på boksen opptaket lå i). Ifølge Fraboni var de i gang med å mikse albumet, når Dylan plutselig kom inn og sa at han ville prøve å spille inn «Dirge» på piano. De gjorde klart for innspilling og Robertson ble med på gitar etter spørsmål fra Dylan. De spilte først gjennom sangen én gang, og ved andre gjennomspilling tok de det første og eneste opptaket av «Dirge». 

 Ubrukt materiale 
Det ble, som med de fleste Dylan-albumene, spilt inn noen sanger til Planet Waves som ikke ble med på det ferdige albumet. Disse sangene er det kjent at ble laget til albumet:
 «Adalita»
 «Crosswind Jamboree»
 «House of the Rising Sun»
 «Nobody 'Cept You» 
 «Short Jam»
 «Instrumental»

Av disse er det bare «House of the Rising Sun» og «Nobody 'Cept You» som er kjente. De resterende fire låtene er ikke i omløp blant samlere.

Den ene av de første sangene som var tiltenkt albumet, «Nobody 'Cept You», ble inkludert i Dylans akustiske solo-sett under den påfølgende turnéen. En innspilling av sangen, tatt opp fredag 2. november, ble utgitt på The Bootleg Series Volumes 1-3 (Rare & Unreleased) 1961-1991 i 1991.

Dylan og de fire medlemmene av The Band som var til stede i studioet den 2. november, spilte inn en instrumental jam som fikk tittelen «Crosswind Jamboree». De spilte også inn en versjon av den tradisjonelle folkemusikk-standarden «House of the Rising Sun», som Dylan hadde inkludert en versjon av på debutalbumet sitt. Frabonis kommentarer om den første innspillingsøkten tatt i betraktning, er det mulig begge innspillinger var bare oppvarminger.

 Mottakelse  
Planet Waves var Dylans første «ordentlige» album på tre og et halvt år, siden de to foregående albumene, Pat Garrett & Billy the Kid (1973) og Dylan (1973), henholdsvis var et soundtrackalbum og en samling sanger som ikke hadde kommet med på Self Portrait og New Morning. Med en planlagt turné for å markedsføre albumet, var mediadekningen enorm. Asylum Records planla å lansere Planet Waves samme dag turneen begynte. 

Planet Waves solgte godt nok under forhåndssalget til å toppe Billboards albumlister, men innen utgangen av 1974 var det solgt beskjedne  eksemplarer, og bare  av dem etter forhåndssalget. Tallene var en overraskelse tatt i betraktning den enorme suksessen til turneen, som hadde solgt ut umiddelbart, til tross for uvanlig høye billettpriser. 

Ellen Willis i The New Yorker skrev «Planet Waves er ulik alle andre Dylan-album: Det er åpent personlig... Jeg tror temaet for Planet Waves er akkurat det det ser ut til å være – Dylans estetiske og praktiske dilemma, og hans enorme følelsesmessige gjeld til Sara».Gjengitt i Heylin (2003), s. 357. Originalt: «Planet Waves is unlike all other Dylan albums: it is openly personal... I think the subject of Planet Waves is what it appears to be – Dylan's aesthetic and practical dilemma, and his immense emotional debt to Sara» 

Turnéen Dylan og The Band la ut på i forbindelse med albumutgivelsen bestod av 40 konserter i USA og Canada. Fire av de ti sangene på Planet Waves ble spilt på turnéen, «Forever Young» ble spilt på hver konsert, «Something There Is About You» på de første 26 konsertene, «Wedding Song» ble spilt på ni konserter og «Tough Mama» på tre av konsertene. I tillegg fremførte Dylan en akustisk soloversjon av den uutgitte «Nobody 'Cept You» på åtte av konsertene. 

Ingen av sangene fra Planet Waves ble inkludert i konsertalbumet Before the Flood som ble spilt inn under turnéen. 

 Sporliste 
Alle sanger skrevet av Bob Dylan.
 «On a Night Like This» – 2:57
 «Going, Going, Gone» – 3:27
 «Tough Mama» – 4:17
 «Hazel» – 2:50
 «Something There Is About You» – 4:45
 «Forever Young» – 4:57
 «Forever Young (Continued)» – 2:49
 «Dirge» – 5:36
 «You Angel You» – 2:54
 «Never Say Goodbye» – 2:56
 «Wedding Song» – 4:42

Listeplasseringer
 1974: Billboard 200, 1.-plass

 Personell 
Musikere
 Bob Dylan: Gitar, munnspill, keyboard, vokalist.
 Robbie Robertson: Gitar, bassgitar.
 Rick Danko: Bassgitar, fiolin, vokal.
 Garth Hudson: Keyboard, orgel, piano, saksofon.
 Richard Manuel: Piano, keyboard, trommer.
 Levon Helm: Trommer, mandolin, vokal.

Produksjon
 Rob Fraboni – Produsent & lydtekniker
 Nat Jeffery – Assisterende lydtekniker
 Robbie Robertson – spesialassistanse
 David Gahr – fotografi
 Joel Bernstein – fotografi

 Referanser 

 Eksterne lenker   

 Bob Dylan's Shortest Interview – Planet Waves

Kategori:Bob Dylan-album
Kategori:The Band-album
Kategori:Musikkalbum fra 1974