Byllepest

Byllepest er den vanligste formen for pest, en zoonose med gnagere som vertskap, og kjent fra epidemier og pandemier, forårsaket av bakterien Yersinia pestis. Svartedauden i 1340-årene var en lungepest med dråpesmitte, i tillegg til byllepest kjennetegnet av lymfeknuter som hovnet opp til store væskefylte byller. Fra dem kunne bakteriene spres med blodet og gi lungebetennelse, blodforgiftning og meningitt.Myrvang, Bjørn: «pest» i Store medisinske leksikon på snl.no. Hentet 16. april 2025 fra  Det kunne oppstå koldbrann som farget huden blåsvart. 

Byllepest hadde i middelalderen en dødelighet på 50-60 prosent.Lunden, Kåre(2002): Norges landbrukshistorie, bind II, Det Norske Samlaget ISBN 82-521-5584-7 Generelt synes det som om byllepest den gang drepte 2 av 3 smittede i løpet av 2-6 dager uten behandling. Trolig drepte svartedauden mer enn 25 millioner mennesker, en tredjedel av Europas befolkning.Walker, Cameron (10. mars 2004): «Bubonic Plague Traced to Ancient Egypt». National Geographic News.

Grunnen til byllepestens store spredning og dødelighet hadde bakgrunn i et komplisert samspill mellom ulike krefter i naturen og andre fenomener, blant annet en balanse mellom mikro- og makroparasittisme som ledet fram til dens katastrofale angrep på Europa i 1345. En smågnager som jordrotten på steppene i Øst-Europa og Asia var vertskap for en bakterie som ikke ble identifisert før i 1894, Pasteurella pestis (i dag kalt Yersinia pestis), mikroparasitten bak svartedauden. Bakterien fant seg også til rette hos lopper, som igjen fant vegen til den svartrotten som etter den neolittiske revolusjon bosatte seg blant mennesker. Fra rotten hoppet loppene over på mennesker. Da mongolene nådde fram til Europa, fant det også sted en utveksling av mikroorganismer. En av disse var utvilsomt svartedaudens byllepest.Brøgger sr., Jan (2002): Epidemier. En natur og kulturhistorie. N.W. Damm & Søn as. ISBN 82-496-0076-2. Sidene 15-17.

Svartedauden ble fulgt av nye utbrudd med 10–20 års mellomrom i de neste 300 årene. I Venezia regner en med 26 utbrudd frem til den siste i 1631, og i Sverige tyder kildene på 24 pestepidemier frem til den nest siste i 1653. Ellers i Vesten fant de siste pestepidemiene sted rundt 1650, f.eks. i 1654 i Christiania http://oslohistorie.no/2016/01/24/1654-den-siste-pesten/ og på Østlandet, og i 1665 i London.http://www.nationalarchives.gov.uk/education/resources/great-plague/ I Russland og i det osmanske riket fortsatte pesten å bryte ut jevnlig, helt frem mot slutten av 1800-tallet.https://tidsskriftet.no/2011/04/anmeldelser/verdifullt-om-pest

Det siste utbruddet i Sverige fant sted i 1710,http://www.blekingesf.se/wp-content/uploads/pesten_katalog.pdf hvor smitten krysset Øresund til Sjælland. Cille Gad og hennes far var blant ofrene for pestutbruddet som utslettet en tredjedel av Københavns befolkning. En tenåringsgutt fra Helsingør brakte smitten til København.https://www.dr.dk/historie/danmarkshistorien/vidste-du-en-tredjedel-af-koebenhavns-befolkning-blev-udslettet-i-1711#_=_ I Sverige hadde pesten svekket marinens kampkraft betydelig.Karl Bergman: ''The Plague, crises and interaction between military and civilian in the early 18th century Sweden, the case of Karlskrona

 Referanser 

Kategori:Pest
Kategori:Infeksjonssykdommer