Fatima az-Zahra

Fatima az-Zahra (arabisk: , også kjent som Fāṭima bint Muḥammad; født ca. 606, død ca. 632) var profeten Muhammeds femte og yngste datter. Fatimas mor var profetens første kone Khadīja. Fatima er ofte omtalt med ulike hederstitler, spesielt vanlig er az-Zahrāʾ, «den skinnende».

Hun giftet seg med fetteren til faren, den fjerde kalifen Ali ibn Abi Talib, og fikk blant andre sønnene Hasan ibn Ali og Husayn ibn Ali. Ifølge en tradisjon er Fatima den eneste av Muhammeds barn som fikk egne barn. Hun blir ansett for å ha vært spesielt gudfryktig og ydmyk, og regnes som syndfri innen sjiaislam.

Fatima er derfor et forbilde for mange muslimer, særlig kvinner. Mange omtaler henne som «den strålende Fatima» og «legemliggjørelsen av alt det guddommelige i den kvinnelige natur, det edleste ideal som den menneskelige tanke har oppnådd». 

Fatimas navn
Fordi Fatima har en så viktig stilling innen islam, har jentenavnet Fatima blitt svært populært i mange muslimske land. Fatima kan også skrives Fatime, Fatemeh, Fatme og Fatume. Også den portugisiske landsbyen Fatima er oppkalt etter henne. Byen er forøvrig et katolsk valfartssted.

Fatimas hånd
Fatimas hånd, også kalt hamsa og khamsa, er et populært symbol i muslimsk tradisjon som viser ei hand med to symmetrisk stilte tomler og et øye i handflata. Tegnet anses som en lykkebringer og skal ifølge folketroen i Nord-Afrika og Midtøsten beskytte mot «det onde øye». De fem fingrene kan også tolkes som de fem søylene innen islam.

Referanser

kategori:Islams historie
Kategori:Symboler