Oversvømmelsen av Guleelven i 1938

thumb
Oversvømmelsen av Guleelven i 1938 var en menneskeskapt oversvømmelse i det nordlige Kina som kostet et sted mellom 500 000 og 900 000 mennesker livet. Det var nasjonalistregjeringens styrker som den 9. juni 1938 ødela dikene og skapte oversvømmelsene for å stanse de japanske styrkers raske fremrykning tidlig under den annen sino-japanske krig.  Hendelsen har blitt kalt en av «historiens største handlinger innen miljøkrigføring.»Steven I. Dutch, "The Largest Act of Environmental Warfare in History," Environmental & Engineering Geoscience 15.4 (November 2009): 287-297. 

Guleelvens løp ble endret og løp over mye jordbruksland inntil dikene var blitt reparert mange år etter, i januar 1947. Fem millioner mennesker levde i de oversvømmede områdene til 1947. Also cited in  

Inspirerert av den formentlige strategiske gevisten pånet både japanske og kinesiske styrker diker ved flere anledninger under krigen, i særdeleshet langs Yangtze.

 Beskrivelse 
Etter det japanske angrep i 1937 var guomindangstyrkene på vikende front. Japanerne rykket raskt frem, og i juli 1938 kontrollerte de størstedelen av Den nordkinesiske slette. Japanerne erobret Kaifeng, provinsen Henans daværende hovedstad, den 6. juni 1938, og rykket frem mot Zhengzhou. Zhengzhou var et viktig jernbaneknutepunkt, og dersom japanerne erobret den byen, ville det åpne seg angrepsakser langs jernbanelinjene både mot Xi'an i vest og mot Wuhan i sør. Dette ville den kinesiske regjering forhindre, av umiddelbare og langsiktige grunner.

Et slikt tiltak hadde inngått i Kinas militære planlegging, der de mest forskjellige eventualiteter var blitt vurdert.Oversvømmellsen var såledet «planlagt» i 1935 av en gruppe tyske militære rådgivere ledet av Alexander von Falkenhausen. Da ble det sett som ett av flere mulige ledd i en eventuell «brent jord» - eller naturødeleggelsesstrategi.Di Wu, "The cult of geography: Chinese riverine defence during the Battle of Wuhan, 1937-1938". War in History. Volume: 29 issue: 1, page(s): 185-204.  https://doi.org/10.1177%2F0968344520961548Muscolino, Micah S. (2014). The Ecology of War in China: Henan Province, the Yellow River, and Beyond, 1938–1950. Cambridge University Press.  

Chiang Kai-shek og hans rådgivere besluttet under den situasjon som var oppstått derfor at man skulle åpne Guleelvens diker nær Zhengzhou for å stanse de japanske angripere med den påfølgende store oversvømmelse. Man aktet opprinnelig å bryte dikene ved Zhaokou, men det ble vanskelig; derfor skjedde dikebruddet ved Huayuankou.

Guleelvens vannmasser begynte å strømme ut ved Huayuankou tidlig på morgenen den 9. juni 1938. Resultatet var en oversvømmelse på 54 000 km² og at hele elven så fant seg et nytt leie, og i ni år strømte den ut gjennom provinsene Henan, Anhui og Jiangsu til Østkinahavet.

For å oppnå at japanerne ble overrumplet, ble befolkningen ikke advart i forkant. Flommen la millioner av hjem under vann, og storparten av befolkningen klarte ikke å flykte unna i tide. Tapstallene blant den sivile kinesiske befolkning var på mellom 500 000 og 900 000. En offisiell nasjonalistkinesisk etterkrigskommisjon anslo at 800 000 personer mistet livet.Jay Taylor, The Generalissimo: Chiang Kai-Shek and the Struggle for Modern China (Cambridge, MA: Belknap Press of Harvard University Press,  2009): 154-155. Antallet direkte drukningsdøde var en del av dette,, påfølgende sult og sykdommer en større del. Also cited in  

Militært klarte aksjonen i det minste i en tid å skape store problemer for den japanske fremrykning. Noen japanske enheter ble satt helt ut av spill, av naturkreftene og av kinesiske angrep. Den større strategiske betydning er imidlertid blitt omdiskutert. De japanske soldatene var utenfor rekkevidde, enten nordenfor, østenfor eller sønnenfor. Deres direkte fremrykning mot Zhengzhou ble hindret, og angrepet på Wuhan ble forsinket. Men Wuhan ble inntatt i oktober ved å angripe fra annet hold. Japanerne klarte ikke å okkupere provinsen Henan før sent i krigen, og deres grep om Anhui og Jiangsu forble svakt. De fleste byene og transportforbindelsene i områdene som var blitt oversvømmet hadde japanerne allerede tatt kontrollen over; og etter oversvømmelsen kunne de ikke styrke sin kontroll over området, og store deler ble geriljaområder.Diana Lary: «Drowned Earth: The Strategic Breaching of the Yellow River Dyke, 1938,», War In History. 2001 Apr 1;8(2): 191-207. Også i: Academic Research Library [database på internet] [lest 2010 Sep 21]. Se: http://www.proquest.com/; Document ID: 1082337951.

Dikene ble gjenoppbygd i 1946 og 1947, slik at Guleelven igjen rant ut i havet gjennom sitt nordlige leie.

Litteratur
 Lary, Diana (1 April 2001). "Drowned Earth: The Strategic Breaching of the Yellow River Dyke, 1938". War in History 8 (2): 191–207. 1082337951.
 Lary, Diana: «The Waters Covered the Earth: China’s War-Induced Natural Disasters.» I: Mark Selden, Alvin So (utg.): War and State Terrorism: The United States, Japan, and the Asia-Pacific in the Long Twentieth Century. Rowan and Littlefield, Lanham (Maryland) / Oxford, 2004, ISBN 0-7425-2390-X og ISBN 0-7425-2391-8
 Dutch, Steven I. (November 2009). "The Largest Act of Environmental Warfare in History". Environmental & Engineering Geoscience 15 (4): 287–297.
 Taylor, Jay (2009). The Generalissimo: Chiang Kai-Shek and the Struggle for Modern China. Cambridge, MA: Belknap Press of Harvard University Press. pp. 154–155.
 Edgerton-Tarpley, Kathryn: From ‘Nourish the People’ to ‘Sacrifice for the Nation’: Changing Responses to Disaster in Late Imperial and Modern China. The Journal of Asian Studies 73/2 (2014), s. 447–469.
 Muscolino, Micah S.: The Ecology of War in China: Henan Province, the Yellow River, and Beyond, 1938–1950 (= Studies in environment and history). Cambridge University Press, New York, 2015, ISBN 978-1-107-07156-8 og ISBN 978-1-107-41759-5

Referanser

Kategori:Andre kinesisk-japanske krig
Kategori:Republikken Kinas historie til 1949
Kategori:Henans historie
Kategori:Huang He
Kina 1949
Kategori:Anhuis historie
Kategori:Jiangsus historie