Steinkløverslekten

hvitsteinkløver
 legesteinkløver
 strandsteinkløver
 Melilotus dentatus
 Melilotus elegans
 Melilotus hirsutus
 Melilotus indicus
 Melilotus infestus
 Melilotus italicus
 Melilotus macrocarpus
 Melilotus polonicus
 Melilotus segetalis
 Melilotus siculus
 Melilotus speciosus
 Melilotus spicatus
 Melilotus suaveolens
 Melilotus sulcatus
 Melilotus tauricus
 Melilotus wolgicus

Steinkløverslekten (Melilotus) er en planteslekt i erteblomstfamilien. Slekten inneholder omkring 20 arter, og er opprinnelig fra Europa og Asia, men er nå spredt verden rundt.

Tre arter er viktige i landbruket: hvitsteinkløver (Melilotus alba), legesteinkløver (Melilotus officinalis) og orientsteinkløver (Melilotus indicus).

 Utseende og kjennetegn 

Artene i steinkløverslekten er ett- eller toårige planter. Artene har stengler, som er snaue og kantete. Bladene er trekoblete med nerver, som rekker til ytterst i bladtennene. Blomster- senere fruktklaser er lange og smale, og de sitter i bladhjørnene. De hvite eller gule blomstene henger ned i klasen. Skolmen (frøkapsel og er så å si det samme som en erterskjerm) inneholder ett til to frø, og de åpner seg ikke ved modning. Artene har ofte en relativt sterk lukt, som kan minne litt om kanel. Dette kommer av stoffet kumarin. En trenger blomster og noen ganger også frukt, for å bestemme artene med sikkerhet.

 Problematikk som fremmede arter 

Ingen i steinkløverslekten vokser naturlig i Norge. Legesteinkløver har en moderat evne til å konkurrere ut andre stedegne planter, og den sprer seg mye. Den har derfor fått status SE (svært høy risiko) på «Listen over fremmede arter», som Artsdatabanken har utarbeidet. Mens hvitsteinkløver har spredd seg veldig mye og er funnet nord til det tidligere fylket Troms. Men den ser ikke ut til å ha stabile forekomster på Vestlandet, noe den har mye av på Østlandet. Det virker som om den har nådd sitt spredningspotensiale, og den har utvist moderat evne til å konkurrere ut lokale arter, så den har fått status SE (svært høy risko). I Sørlige deler av landet dominerer denne nå mange veikanter. Og strandsteinkløver har status LO (lav risiko) da den også sprer seg moderat mye og har en lav evne til å konkurrere ut lokale arter. De to førstnevnte artene er derfor høyrisikoarter på Fremmedartslista.

 Referanser 

 Eksterne lenker 


Kategori:Erteblomstfamilien