Theodor Westergaard

Theodor Fredrik Westergaard (født 6. desember 1874 i Danmark, død 9. februar 1941) var offiser i Frelsesarmeen, kjent som «Solskinnsgeneralen» etter å ha vært leder i Finland fra 1930 til 1935 og i deretter leder i Norge fra 1935 til hans død i 1941 da han ble etterfulgt av Joachim Myklebust (1874–1955) som kom fra stillingen som leder i Danmark.
 Biografi 
Westergaard hadde en streng oppvekst som adoptivbarn hos handelsmannen Peder Madsen Westergaard i Nyboder, en forstad til København. Etter en tid som kontorlærling knelte Theodor i 1892 ned ved Frelsesarmeens botsbenk  til tross for morens og den avdøde farens motstand. Han ble en hyppig spaltist i Krigsropet   og fikk jobb i hovedkvarteret, før han i 1895 ble løytnant og startet på Frelsesarmeens Krigsskole. Sammen med andre offiserer lyktes Westergaard å under mye lokal motstand etablere kontor i Køge og Fredensborg, og ble forfremmet til kaptein og privatsekretær under oberst Johan Ögrim (1853–1938), såvel som korpsleder i Næstved og dernest Odense.

Han ble i 1898 gift med medstudent og offiser Mette Juliane Kathrine Larsen (1876–1946) fra Middelfart i Danmark, og dro til Norge som privatsekretær og tolk for kommandør William Ridstel, i 1900 forfremmet til ensein og i 1902 forflyttet til Trondheim og året etter tilbake til Oslo som leder av Frelsesarmeen Tempelet korps med fulle hus. I Bergener han blant annet tolk for predikanten Samuel Logan Brengle (1860–1936), og blir adjutant og i tre år reisende sekretær for det norske hovedkvarter med ansvar for samaritanarbeid.

Etter en lengre sykdomsperiode ble han aspirantsekretær i Danmark og tolk for ho Lucy Booth-Hellberg (1868–1953), leder for den danske Frelsesarmeen, og i 1911 tolk og ledsager for armeens stifter, han William Booth (1929–1912). I 1912 blir han major, sendt til Island og er æresvakt ved William Booths båre. Så ble han i 1914 nasjonal barne- og ungdomssekretær i Danmark. Fra 1919 var han brigader stasjonert i Oslo som krigsskolesjef, fra 1922 oberstløytnant og fra 1926 divisjonssjef for et trettitall korps i Nottingham og Derby i England. I 1929 får Westegaard ordre som sjefsekretær for Frelsesarmeen i Nederland  og blir endog oberst og Nederlands representant i begravelsen til general Bramwell Booth (1856–1929).

Etter tre år i Nederland etterfulgte Westergaard kommandørløytnant R. Gundersen som leder i Finland. Her drev han nødhjelpsarbeid og startet fengselsarbeid. Den siste kongressen Westergaard hadde i Finland ble ledet av general Evangeline Booth (1865–1950).  Hans siste oppdrag var å være leder for Frelsesarmeen i Norge fra 1935 til sin død i 1941. Han valgt til formann i Kristenfolkets edruskapsråd (stiftet 1925), døde på Bethanien sykehus og ble begravet fra Calmeyergatens Misjonshus med tusenvis i gatene.

Blant hans sju barn var Kaare Westergaard (1907–1976) norsk leder fra 1962 til 1966 og i Nederland fra 1966 til 1971.Kaare J. Westergaard i Store norske leksikon. En annen sønn, Thorbjørn Westergaard var en tid landssekretær i Den norske sjømannsmisjon.


 Referanser 

Kategori:Frelsesarméoffiserer
Kategori:Personer fra København
Kategori:Fødsler i 1874
Kategori:Dødsfall i 1941