Lepper

Lepper er også brukt på deler av enkelte blomstertyper innen botanikken. Det er også en plantefamilie oppkalt etter lepper, nemlig leppeblomstfamilien. Hos enkelte arter, slekter og familier, kan to eller flere lepper være sammenvokste, og noen ganger alle for eksempel revebjelle.

 Anatomiske grunnlag av den menneskelige leppen 
Den største forskjellen mellom den øvre og den nedre leppen er størrelsen. Den nedre leppen er som regel større, men det varierer selvfølgelig fra persom til person. Grensen mellom leppene og huden rundt kalles Vermillion-grensen, eller Vermillon. Den vertikale innoverbulen over den øvre leppen kalles «Philtrum». Hele huden mellom nesen og den øvre leppen kalles «Ergotrid».

Huden på leppene (med ca. 5-6 lag med celler) er veldig tynn sammenlignet med annen hud på ansiktet (med ca. 16 lag). Huden på leppene inneholder også mindre melanocytter – en type celler som produserer et pigment kalt melanin. Melanin gir huden dens farge. På grunn av denne tynne huden vil blodårene inni leppene vises. Det er disse blodårene som vises som gir leppene dens røde farge.

Leppene, ev. huden på leppene, har ikke hår. Huden inneholder heller ikke svettekjertler og talgkjertler. Derfor har den ikke det vanlige beskyttelseslaget med svette og kroppsvæske (oljer) som holder huden glatt og regulerer varme. Det er dette som er grunnen til at huden på leppene ofte tørker ut fortere enn vanlig hud.

 Anatomiske detaljer 
Leppenes hud kalles Squamous epithelium. Den bindende membranen i denne type hud er en stor del av sansebarken, og er derfor veldig sensitiv og følsom for berøring. Den membranen som gjør myke organer bevegelige kalles frenulum. Frenulumene i den øvre leppen kalles Frenulum Labii Superioris og de i den nedre Frenulum Labii Inferioris.

 Nerver i leppene 
 Nervus Trigeminus
 «Den Infraorbitale nerven»: en gren fra Nervus Maxillaris-grenen. Den forsyner den den øvre leppen, men også masse av huden i ansiktet – fra huden over den øvre leppen opp til det nedre øyelokket.
 «Den Mentale nerve»: forsyner den nedre leppen og en del av tennene.

 Leppenes funksjoner 

 Inntak av mat 
Fordi leppene har deres egne muskler, er de svært lett bevegelige. Leppene blir brukt innen inntak av mat. De blir brukt til for eksempel å holde maten eller å få det inn i munnen. Lepper blir også brukt til andre ting: som å holde munnen tett og ikke minst mat og drikke inne og uønskede ting ute. Ved å lage en «tunnel» kan man også «suge». Det som er bra med denne «sugingen» er det at det er lettere å spise for eksempel spaghetti, men også en bra måte for en baby å drikke melk fra morens bryst.

 Følsomt område 
Leppene er et veldig følsomt område. De spiller derfor en viktig rolle i kyssing og andre typer intim kontakt. Munnen, tungen og leppene er en av de mest følsomme områdene på en kvinne, og det er vist at stimulering av leppene og munnen har en god effekt på kvinnens orgasme.
Kvinnens lepper er også et synlig uttrykk på en kvinnes fruktbarhet. Det er bevist at kvinner med mye østrogen (kvinnens kjønnshormon) har større øyne og fyldigere lepper. En annen ting som ble bevist under samme test er at menn tiltrekkes av fyldige lepper - fordi de er en biologisk indikator på kvinnens helse og fruktbarhet.
Det faktum at menn blir tiltrukket av lepper, ikke minst fyldige lepper utnytter kvinnene - ved å ta på sminke, som «lurer» mannens hjerne til å tro at kvinnen har mer østrogen enn hun har.

 Lyd 
Leppene kan også brukes til å lage forskjellige lyder. Åpningen på leppene lager disse lydene. Mange instrumenter er avhengig av en viss stilling som leppene skal være i. (Tverrfløyte osv.)
Plystring er en lyd som lages av at man lager en «tunnel» med leppene og blåser igjennom.

 Ansiktsuttrykk 
Leppene lager også mange ansiktsuttrykk. Kjente ansiktsuttrykk som bare avhenger av leppene er smil og «opp-ned-smil».

 Se også 
 Kyss
 Smil
 Amorbue

 Referanser 

Kategori:Anatomi