Norsk adel

Norsk adel har eksistert både i middelalderen og i nyere tid. Adelen i Norge utviklet seg først som lendmenn og hird for kongen, men både lavadel og høyadelige ætter ble svekket av Svartedauden, og aristokratiet forsvant gradvis etter innføringen av eneveldet i Danmark-Norge i 1660. Grunnloven av 1814 forbød nye adelstitler og privilegier, og i 1821 ble alle adelstitler opphevet, bortsett fra noen få unntak.

 Historikk 
Den opprinnelige norske adelen fra høymiddelalderen gikk i stor grad ned i bondestanden etter svartedauden 1349–1350, således var det fint lite igjen av norske stormenn på begynnelsen av 1400-tallet. Enn videre ble den resterende norske adelen utarmet i løpet av 1500-tallet, med redusert antall, rikdom og innflytelse.Sverre Bagge und Knut Mykland: Norge i dansketiden. Oslo 19983 s. 90. Kong Frederik I ønsket å gi danske adelsmenn rettigheter i Norge. Det norske riksrådet holdt tilbake anerkjennelsen av den nye kongen. Selv om han ble kronet i København 5. august 1523, ble ikke det norske anerkjennelsesdokumentet (håndfestingen) utstedt før i november 1524. Ved herredagen i København i 1536 ble det norske riksrådet avskaffet, og selv om Norge fortsatte å være et eget kongerike,«Konge til Danmark og Norge» forble det deretter oppfattet som enhver dansk provins og underlagt kongen og det danske riksrådet i København.Norgesartikkelen Flere unionskonger lot seg hylle av den norske adelen, blant annet på Akershus festning.

Betegnelsen adel var ikke brukt i den norske middelalderen, og ble tatt i bruk senere, selv om samfunnsgruppen var den samme. Betegnelsen uradel ble lansert på 1800-tallet under påvirkning av tyske slektsforskere.Jacob Grimm, Deutsches Wörterbuch «erst im 19. jh. gebraucht zur bezeichnung ältesten adels.» («i bruk bare fra det 19. århundre for å betegne den eldste adelen»), sitert fra Karl Friedrich Eichhorn (1821, 1827).

For å styrke eneveldet av 1660, ble det i 1671 innført et nytt system med grevetitler og friherretitler i tillegg til adelsklassen. Et par utenlandske adelsmenn ble gitt titler til norske områder.Markgrever av henholdsvis Lister (1709) og Mandal (1710), se Thiset og Wittrup side 174 og 186–187.
Friherretittelen avløses senere av tittelen «baron». To grevskaper blir skapt: Laurvigen i 1671 for kongens sønn Ulrik Fredrik Gyldenløve, og Jarlsberg i 1673 for Peder Schumacher, bedre kjent som Griffenfeld. Etter at sistnevnte ble dømt for høyforræderi i 1678, ble grevskapet solgt til Gyldenløve, som solgte det videre til baron Gustav Wilhelm von Wedel som fikk tittelen greve Wedel-Jarlsberg. Et baroni i Rosendal ble opprettet i 1678 for Ludwig Rosenkrantz, som hadde giftet seg med en norsk adelskvinne, Karen Mowat, som arvet store eiendommer.

Tildelingene av adelskap under eneveldet skjedde, stort sett, ved at den som ønsket adelskapet satt inn et større pengebeløp i kongens privatkasse blant annet Anker, Gyldenkrantz og LøvenskioldFabritius, Albert: Danmarks Riges Adel, Kbh. 1946, side 52 m.fl. Unntatt fra dette er adelskap som belønning, slik som til Cort Adeler og Tordenskiold.

De fleste nålevende slekter i Norge som har adelig opprinnelse, kan føre sin historie tilbake til særlig Danmark, Slesvig og Holsten.

Grunnloven av 1814 forbød utnevnelse av ny adel,Grundloven § 108. og de siste adelige privilegiene ble gradvis avskaffet med Adelsloven av 1821.Lov, angaaende Modificationer og nærmere Bestemmelser af den Norske Adels Rettigheder. 1. august 1821.

 Adel i middelalderen 
Årsakene til at noen norske middelalderætter fikk framstående posisjoner i samfunnet gjennom flere generasjoner, kan ikke alltid kartlegges. Årsakene kan være slikt som samling av store jordeiendommer, lokalt etablerte høvdings- og lederposisjoner samt spesiell nærhet til konger som rådgivere og i krigstjeneste.

Særlig titler som ridder, væpner, lendmann og baron, ble tildelt for tjenester til kongen. Lendmannen fikk rett til et landområde (len) og også rett til å inndrive skatter. Dette systemet minner om baroniene i det tyske og engelske adelssystemet.

Slektene Bolt, Losna, Smør, Galle, Galte, (senere: Galtung), Benkestok og Kane er noen av de mest kjente norske adelsslektene i middelalderen.

Stamfaren til ætten Galte skal være Gaut på Ænes i Hardanger, født cirka 1100. Han var lendmann og hans antatte sønn Jon Gautsson var lendmann hos kong Magnus Erlingsson.

Stamfaren til slekten Bolt antas å være Alv Sigerstad, som holdt til på gården Sigerstad i nåværende Fredrikstad.

Fra 1277 blir det bestemt at lendmannen skal kalles baron. Dette kan ha vært resultatet av hyppig kontakt med England og Skottland. I 1308 avskaffet Håkon V barontittelen.

I Norge ble slike titler tildelt som personlige æresbevisninger, og de ble i mindre grad knyttet til landområder. Så lenge lendmannen giftet seg innen sin egen stand, gikk tittelen i arv til den eldste sønnen. Militær makt og velstand var viktigere enn formelle adelstitler. Allianser og ekteskap på tvers av de ledende familiene var den vanlige måten å sikre den sosiale posisjonen på.

Minst tre slekter er av enkelte personer påstått å være «norsk uradel»:

 Galtung (ubevist, men admiral Lauritz Galtungs linje fikk i 1648 adelsstadfesting av den dansk-norske unionskongen, se III)
 Skanke, (Skancke, Schanche og flere former) fra Jemtland som noen hevder nedstammer fra den norske kongeslekten på øya Man, uten å kunne påvise noe slikt.
 Paus (ubevist, men godseier og pavelig kammerherre Christopher Tostrup Paus ble i 1923 dels på grunnlag av denne påstanden adlet av paven.)

 Betitlet adel i Norge 
 Markgrevskap
 Marki av Lista
 Marki av Mandal
 Grevskap
 Grevskap av Larvik (af Laurvig eller Laurwigen)
 Grevskap av Jarlsberg (tidligere Griffenfeldt og Tønsberg)
 Baroni
 Baroniet av Rosendal

 Uradel i Norge 
 Aspaætten
 Aspenäsætten
 Benkestok
 Biskopætten eller Manvikætten
 Blix
 Bolt
 Botner
 Bratt
 Båt
 Dal
 Darre
 Flemming
 Galte
 Gjesling eller Eldjarn (Sandbuætten).
 Gyldensø
 Handingmann (Rosensverd)
 Kamp
 Kane
 Kruckow-ætten
 Kusse
 Losnaætti
 Mowat
 Norweger
 Orm
 Paus
 Pust
 Randal (Jon Tommessons ætt)
 Rustung, Brandrøk eller Tronds
 Rytter
 Rømer
 Sinclair
 Skaktavl
 Skanke
 Smør
 Solle
 Soop
 Sparre (Ridder Malis Sparres ætt)
 Stumpe
 Sudrheimætten
 Talgjeætten
 Teiste
 Tjøttaætten
 Tre Rosor
 Walkendorf

 Dansk uradel i Norge 
En del danske adelsslekter hadde medlemmer som i kortere og lengre tid hadde opphold og embeter i Norge. Blant de framstående er:
 Akeleye
 von Arenfeldt.
 Bille
 Bildt
 Bjelke
 Galskyt
 Gjedde
 Gyldenstierne
 Huitfeldt
 Iuel
 Kaas (herunder Munthe-Kaas)
 Rosenkrantz
 Ulfeldt – innvandret på 1600-tallet
 Urne – innvandret på 1600-tallet
 Urup – innvandret på 1500-tallet

 Slekter med adelsbrev eller adelspatent fra dansk-norske unionskonger 
 Adeler – adelspatent 1666 - opprinnelig navn Adelaer
 Bagge (av Holmgård og Borregård) – adelsbrev av Frederik II 1582.
 Benzon. 
 Bergheim 
 Bille - adlet linje i 1679
 Blixencrone – adelspatent 1712 - opprinnelig navn Blix
 Blixenskiold – adelspatent 1749 - opprinnelig navn Blix
 Borch — adlet 1749 
 Dalepil. Adelsbrev 1506 for Anders Svendsen.
 Egeren. Adelsbrev 1497 for Niels Madsen i Norge.
 Green av Rossø. Adelsbrev 1487 for Oluf Lauritssøn Green. Utddød 1614.
 Green av Sundsby. Adelsbrev 1540-årene for Reier Reiersen. Utddød på 1800-tallet.
 Gyldenkrantz opprinnelig navn Geelmuyden
 Gyldenpalm opprinnelig navn Hagerup
 Heubsch – adlet 1691 – friherrer i Tyskland
 Holberg
 Hummer – Frihet og frelse i 1532.
 de Falsen – adelspatent 1758 - opprinnelig navn Fallesen
 Galtung, Adelsstadfesting 1646, mannslinjen kjent sikkert tilbake til 1519 - opprinnelig navn Galte
 Kalips – brevadlet 1550
 von Kløcker – adlet 1760
 Knagenhjelm – adlet 1721 - opprinnelig navn Knag
 Lystrup - adlet 1549
 Løvenskiold – adlet 1739 - opprinnelig navn Leopoldus
 von Munthe af Morgenstierne – adlet 1755 og påsto tidligere adelskap - opprinnelig navn Munthe
 Nordbagge – Frelse- og våpenbrev 1488
 Roepstorff – adlet 1701
 Rosenheim opprinnelig navn Toller
 Rosenvinge – adlet 1505
 de Schouboe
 de Stochfleth
 Svanenhielm opprinnelig navn Seehusen
 Sundt – adlet 1733
 Tordenskiold opprinnelig navn Wessel
 Tordenstjerne – adlet 1505 og fornyet 1734
 Treschow – adlet 1812 - opprinnelig navn Treskomaker
 Ulricsdal (Vagel) – adlet 1782
 Werenskiold – adlet 1717 - opprinnelig navn Wernersen
 von Wessel opprinnelig navn Wessel
 von Westervick opprinnelig navn Irgens
 Wibe (Vibe, de Vibe) – adlet 1634
 Wleugel – adlet 1782

 Anerkjente utenlandske adelsslekter 
 Anker – Naturalisationspatent 1778 og 1798, påsto uten bevis å stamme fra svensk adel - opprinnelig navn Ancker.
 von Ansbach.
 von Arenstorff. Naturalisationspatent 1670 for general Friedrich von Arenstorff (1626-1689). Kom til Norge med oberstløytnant Heinrich von Arenstorff til Vernø-kloster (Et. 1669-1712). Også skrevet: von Arensdorph.
 von Arnold. Kom til Norge ca. 1660 med generalmajor Johan von Arnold til Borgestad (1638-1709).
 Aubert – fransk, adlet 1612, naturalisert.
 Augustin. Uradel fra Mechlenburg. Kjent i Norge 1404 med Peder Augustin.
 von Blücher. Naturalisationspatent 1777. Kom til Norge med generalmajor Gottfried Carl Wilhelm Gottlob von Blücher.
 le Normand de Bretteville (Bretteville) – fransk, naturalisert 1804
 de Cicignon
 Hoff-Rosencrone – bøhmisk slekt, naturalisert 1779, baron 1812
 von Lowzow – mecklenburgsk, naturalisert 1777.
 von Lützow – tysk (ubevist ifølge Huitfeldt-Kaas)
Matheson – skotsk, kom til Norge med major Jacob Matheson som overlevde slaget ved Kringen 1612, dansk-norsk grever. 
 Trampe – pommersk, «riksgrevelig» 1735, dansk greve 1743
 von Staffeldt – pommersk, naturalisert 1777
 von Wedel (senere Wedel-Jarlsberg) – naturalisert som friherre 1681 og lensgrevepatent 1684

 Slekter adlet av embete/rang 
 Motzfeldt – Peter Nicolay Motzfeldt var generalmajor før 1730
 Reichwein – generalmajor Georg von Reichwein, rangadlet i 1655
 Rosing – Hans Rosing oppnåde adelskap ved rang som biskop i 1664
 von Ræder (von Rhäder) – Johan Georg Ræder i 1683
 Sibbern – stamfar var brigader generalmajor Carsten Sibbern, rangadlet i 1730.
 von Storm – oberstløytnant Balthasar Storm ble rangadlet i 1670, hans sønn generalmajor Arvid Christian Storm kom til Norge i 1674.
 von Todderud – Rangadlet 1760 med generalmajor Peder Gulbrandsen von Todderud. Utdødd 1865.
 de Tonsberg – Rangadlet på 1600-tallet med Mathias de Tonsberg. Utdødd 1770.

 Utenlandsk ikke-naturalisert adel i Norge 
 Barclay de Tolly. muligens livlandsk adel. Kom til Norge med premiemajor Stephan Barclay de Tolly (1677-1732).
 de Besche. Kom til Norge 1650 med kanonstøper Peter de Besche (1618-1692).
 Bjelke (samme som den svensk slekten Lilliebielke)
 Bratt af Höglunda
 von Brømbsen. Uradel fra Livland. Kom til Norge 1795 med premierløytnant Hans Henrich Christopher von Brømbsen (1772-). H.J. Huitfeldt-Kaas ansåg slektens påstand som ubevist.
 von Bülow
 von Ditten
 von Clausewitz 
Ref.(Danske og norske Officerer 1648–1814) av J.C.W. Hirsch og K. Hirsch.Samlet register side 84. Bind 3-1 side 52. 
von Clausewitz, Fredrik Karl 
von Clausewitz, Gottlob Peter
 Coucheron de Créqui dit la Roche'
 af Geijerstam. Adlet 1773 i Sverige. Kom til Norge 1905 med Gösta af Geijerstam (1888-1954).
 von Haffner. Kom til Norge på 1700-tallet med generalkvartermester Johan Frederich Wilhelm von Haffner til Dal.
 von Koss. Uradel fra Mecklenburg. Kom til Norge på 1600-tallet med kaptein Johan Christoph von Koss.
 von Koppelow. Uradel fra Mecklenburg. Kom til Norge 1662 med major Curt Christoph von Koppelow.
 von Krogh. Muligens uradel fra Bremen. Kom til Norge på 1600-tallet med stadsmajor Bernhardus von Krogh (-1676). Slekten fikk dansk naturalisationspatent 1873 for Ferdinand Christian Herman von Krogh (1815-1891).
 von Lüttichau . Uradel fra Sachsen. Kom til Norge på 1700-tallet med generalmajor Wulff Caspar von Lüttichau eller Lyttchau (1788-1831). Slekten kom til Danmark med Wulff Caspar tipoldefar Hans Helmuth von Lüttichau (1670-1732). Dansk naturalisationspatent 1887 og en dansk gren ble tildelt rigsgrevepatent i 1791.
 von Meidell. Muligens uradel fra Estland. Kom til Norge på 1600-tallet med hoffjunkeren Gert von Meidel (ca. 1600–1696). Navnet og skrevet Mejdell og Meydell.
 Michelet
 von Møsting. Adelsslekt fra Brandenburg. Kjent i Norge på 1600-tallet med major ved Akershusiske nasjonale regiment Nicolai Abraham von Møsting (1622-1683) til Høfdestad. Hans sønn generalmajor Christian Georg von Møsting (1668-1720) døde uten sønner.
 von Printzen. Adelsslekt fra Brandenburg og Pommern. Kom til Norge på 1600-tallet med major Hjob Wilhelm von Printzen (ca.1677-1740).
 Friherre von Racknitz. Tysk friherre slekt som kom til Norge med friherre Otto von Racknitz (1829-1913) gift med Caspara Møller.
 Svartz originalt Czernetschy.
 de/von Tabouillot. Rangadel fra Frankrike (noblesse de robe) originalt fra en landsby ved Verdun. Slekten kom til Norge med dr.jur Wolfgang von Tabouillot gen. von Scheibler (1909–2002) som i 1938 giftet seg med Ingrid Haagaas.
 von Weltzin. Adel fra Mecklenburg. Kom til Norge på 1700-tallet med premierløytnant Johan Ludvig von Weltzin (1709-1764).
 von Zernichow / Czernichow
 von Ziegler / Ziegler. Adelsslekt fra Meißen og Sachsen. Slekten kom til Danmark-Norge første halvdel av 1600-tallet med de to oberstløytnantene og navnefetterne Gregorius († 1659) og Gregorius († 1700) Ziegler. Slekten etablert i Norge fra ca. 1680.

 Litteratur 
 Lars Løberg: «Norsk adel, hadde vi det?», Genealogen 2/1998, s. 29-32. Kilder Genealogi.no
 Fabritius, Albert: Danmarks Riges Adel, Kbh. 1946
 Trætteberg, Hallvard (1933): Norske By- og Adelsvåben, som imidlertid idag særlig har betydning som et heraldisk verk.
 Lexicon over adelige Familier i Danmark, Norge og Hertugdømmerne, utgitt heftevis fra 1782 av Det kgl danske genealogiske og heraldiske Selskab, København 1813 (siste hefte)
 G. Munthe: «Heraldisk-historiske Optegnelser, eller Tillæg og Rettelser til det af «det danske genealogisk-heraldiske Selskab» fra 1782 til 1813 udgivne Adels-Lexicon», Samlinger til det norske folks Sprog og Historie, bind 3 og 4, Christiania 1835–1836 (med opplysninger om en del personer fra A-J)
 Huitfeldt-Kaas, H.J.: «De nulevende Adelsslægter i Norge», Historisk Tidsskrift, 2. Række 5. Bind, Kristiania 1886, side 145–161, med avgrensning og opplisting av slekter
 A. Thiset og P.L. Wittrup: Nyt dansk Adelslexikon, København 1904 (med flere norske slekter og en sterk reduksjon av antallet i leksikonet fra 1813)
 Nils G. Bartholdy: «Adelsbegrebet under den ældre enevælde – sammenhengen med privilegier og rang i tiden 1660–1730», (dansk) Historisk Tisskrift, 12. række bind V hæfte 3, København 1971 (med kritikk mot avgrensningen av slekter hos Thiset og Wittrup)
 Achen, S. T.: Danske adelsvåbener, København 1973 (med tegninger av våpnene til slektene i Thiset og Wittrup)
 Harald Nissen og Terje Bratberg: Schønings våpenbok – Gamle Norske Adel Efter et gammelt Manuskript Assessor Ifver Hirtzholm tilhørende, Pirforlaget, Trondheim 2013
 Steffens, Haagen Krog: Norske Slægter 1912
 Steffens, Haagen Krog: Norske Slægter 1915
 Norsk Slektskalender Bind 2 (1951): Norsk Slektshistorisk Forening.
 von Rappe, Otto Friedrich: Innberetning fra stiftamtmann i Aggershus stift, om adelige familier. (1747)
 Biskop N. Dorphs fortegnelse på de adelige familier i Akershus stift. (1749)
 Klevenfeldt, T: "Stifts Relationer om Adelige i Danmark og Norge" (1747-1749)

 Se også 
 Adel
 Danske adelsslekter
 Svenske adelsslekter

 Referanser 

 Eksterne lenker 
 Den gamle norske eliten på 1500-tallet, artikkel hos Norgeshistorie.no
 Eliter i Norge i dansketida, artikkel hos Norgeshistorie.no

Kategori:Norske slekter
Kategori:Adelige slekter
Kategori:Norsk adel