Georg Forster

Johann Georg Adam Forster (1754–1794) var en tysk naturhistoriker, etnolog, tegner, forfatter og revolusjonær. Han ble som forfatter særlig kjent for sine vitenskapelige reiseskildringer, blant annet fra Stillehavet. Forster støttet den franske revolusjonen og ble visepresident for konventet i den kortlivede Mainzrepublikken, en av de første demokratiske stater på tysk jord. Han er regnet som en av det tyske demokratiets pionerer.

 Bakgrunn og tidlige år 
Forster ble født inn i en skotsk emigrantfamilie i daværende Nassenhuben i Det kongelige Preussen, dagens Mokry Dwór i Pommerske voivodskap. Han reiste som 11-åring med sin far gjennom Russland og i 1766 fra St. Petersburg til England.

 Vitenskapelige reiser og arbeid 
Far og sønn deltok fra 1772 til 1775 i James Cooks andre ekspedisjon til Stillehavet. Forsters bok fra ekspedisjonen, A Voyage Round the World utkom i London 1777, og på tysk 1778/1780, med tittelen Reise um die Welt. Boken var preget av Jean-Jacques Rousseau og Georges-Louis Leclerc de Buffon, og kommenterte mennesker, samfunn, natur og landskap på en realistisk måte. 

Forsters prosa er sagt å forbinde fransk letthet med engelsk verdighet, og han regnes som en av Tysklands klassiske forfattere. Hans forfatterskap påvirket Johann Wolfgang von Goethe, Johann Gottfried von Herder og Alexander von Humboldt. 

Forster ble tatt opp i Royal Society i 1777, bare 22 år gammel. I 1777 reiste han til Paris der han møtte Buffon og Benjamin Franklin. Han underviste fra 1778 til 1784 i naturhistorie ved Collegium Carolinum, en høyskole i Kassel og fra 1784 til 1787 ved Vilnius universitet. Han ble professor begge steder i 1778, bare 24 år gammel. I 1788 ble han biblioteksjef ved Universitetet i Mainz. Han oversatte reise- og ekspedisjonsbøker til tysk, blant annet James Cooks dagbøker. I 1790 reiste han i tre og en halv måned sammen med den på det tidspunktet 20 år gamle Alexander von Humbolt, gjennom Nederland til England.

 Politisk virksomhet 
Under sin virksomhet på ulike universiteter kom Forster i kontakt med opplysningstidens ideer. Han opplevde i 1790 en revolusjonær utvikling i Belgia og Flandern, og støttet endringene. Samtidig stilte han spørsmål med regimets enerett til å bruke makt. Han støttet også den franske revolusjonen, men anså da at det var for tidlig for en liknende utvikling i Tyskland.Nordisk familjebok 1908 - Johann Georg Adam Forster hos runeberg.org

I oktober 1792 gikk franske militære styrker inn i Mainz. I starten var Forster skeptisk til utviklingen, men etter hvert sluttet han seg til en jakobinerklubb i Mainz, noe som ble lagt merke til langt utover byens grenser. I jakobinerklubben ble han raskt valgt som president. Han krevde en republikansk forfatning og utarbeidet selv et utkast. I sine taler gikk han inn for folkesuvereniteten, og han utelukket heller ikke at de franske okkupasjonsstyrkene kunne tvinge igjennom et valg i Mainz.

Forster ble valgt som visepresident i det rhinsk-tyske nasjonalkonventet, og reiste i mars 1793 som delegert til Paris. Der tilbød han Frankrike en sammenslutning med områdene på Rhinens venstre bredd, som da tilhørte Preussen. Han rakk imidlertid ikke å reise tilbake, før de prøyssiske troppene gjenerobret byen.

 Død i landflyktighet i Paris 
Fordi han hadde vært aktiv tilhenger av revolusjon på tysk (prøyssisk) territorium, ble han meddelt såkalt Reichsacht, en form for fredløshet. Han kunne derfor ikke vende tilbake til Tyskland, uten å møte straffereaksjoner som landsforræder. Samtidig ble han rystet over jakobinernes terrorvelde i Frankrike. Han fant ikke lengre noe godt formål i revolusjonen, og den bød ham derfor bare imot.

Forster talte for det naturgitte likeverd mellom alle mennesker. Det gjorde han i en tid da selv tilhengere av opplysningstidens ideer, hadde oppfatninger om forskjellig verdi på menneskene, som de oppdelte i ulike raser. Skuffet over utviklingen, døde han på sitt rom i  Rue des Moulins i Paris, 39 år gammel. Han var slik kildene beskriver det, syk, fattig og alene. I hjemlandet Preussen var han ansett som landsforræder og hans diktning ble sensurert. Has navn ble deretter bortimot glemt i offentligheten.

 Ettermæle 
Forster regnes av Stiftung Orte der deutschen Demokratiegeschichte blant de viktigste personer som i løpet av de siste 200 år, har bidratt til dannelsen av demokratiet i Tyskland.

 Se også 
 Georg Forster (forskningsstasjon)
 Det tyske demokratiets pionerer
 Referanser 

 Eksterne lenker 


Kategori:Tyske etnologer
Kategori:Autorer for botanikk og mykologi
Kategori:Ordenen av Gull- og Rosenkorset
Kategori:Jordomseilere
Kategori:Personer fra Gdańsk
Kategori:Tyske journalister