Norges herrelandslag i ishockey

Norges herrelandslag i ishockey er landslaget til Norge som representerer landet i internasjonal herreishockey. Landslaget blir administrert av Norges Ishockeyforbund (NIHF), som ble opprettet i 1934. Norge har vært medlem av Det internasjonale ishockeyforbundet (IIHF) siden 1935.

Norge har ikke tatt noen medaljer i VM eller OL. De beste sammenhengende periodene var på i 1950-årene og i 2010-årene. Høydepunktene i den første perioden var to bronse i EM (1951 og 1962) innen Norge begynte å sakke akterut i forhold til de andre topplagene på 1960-tallet. Perioden 1965 til 1989 ble tilbrakt hovedsakelig i B-VM, med enkelte kortere opphold i C-VM. Norge vant B-VM på hjemmebane i 1989 og rykket dermed opp til A-VM. På 1990-tallet hadde landslaget varierende resultater hvor de på det beste var gode nok til å sikre tilværelsen i A-puljen og sikre respektable resultater mot hockeystormaktene, men ikke gode nok til å avansere til kvartfinale. I 2001 rykket Norge ned fra toppdivisjonen (tidligere kjent som A-VM) og tilbrakte fire år i 1. divisjon (det tidligere B-VM) før de igjen sikret opprykk i 2005. Siden 2006 har Norge igjen spilt i toppdivisjonen, og hadde på slutten av 2000- og begynnelsen av 2010-tallet, under ledelse av Roy Johansen, sin andre storhetsperiode med to OL-deltagelser på rad (2010, 2014) og tre kvartfinaler i VM (2008, 2011 og 2012). Siden slutten av 2010-tallet har landslaget vært inne i et generasjonsskifte med varierende resultater.

Blant de mest berømte enkeltkampene er kvartfinalene i 2008, 2011 og 2012, seieren over Canada i VM i 2000, seieren over Tsjekkia i VM i 2010, seieren over Sverige i VM i 2011 og gruppespillskampen mot Tyskland i VM i 2012.

Historie
Ishockeyen kom til Norge på 1880-1890-tallet, og vinteren 1901-02 gikk man over til å spille bandy med sju spillere på hvert lag (som på den tiden − i likhet med resten av Europa − gikk under navnet «ishockey»). I 1920 ble «Norges ishockeyforbund» stiftet, men i takt med at canadisk ishockey (som den moderne ishockeyen var kjent som i Europa på den tiden) begynte å få fotfeste i Europa og Norge på slutten av 1920-tallet ble forbundet i 1928 omdøpt til Norges Bandyforbund og gikk over fra å spille 7-mannsbandy til 11-mannsbandy. Norges første ishockeyklubb, Trygg, ble stiftet 12. november 1932 etter et initiativ fra Rolf Gjertsen, og da klubber kom til kort tid etter oppsto det et behov for å få organisert ishockeyen i Norge. Da man ikke kunne oppnå enighet om å organisere ishockeyen innenfor Norges bandyforbund med de samme rettighetene som bandyen, tok Gjertsen initiativ til å opprette et eget ishockeyforbund. Den 18. september 1934 Norges ishockeyforbund (NIHF) stiftet, og den 18. januar 1935 ble Norge opptatt som medlem av det internasjonale ishockeyforbundet (Ligue Internationale de Hockey sur Glace, LIHG).

Innledningsvist fokuserte man ikke på internasjonal deltakelse grunnet manglende sportslige og økonomiske forutsetninger,
I 1935/36-sesongen fikk NIHF invitasjon fra flere OL-lag om å spille landskamper som oppkjøring til vinter-OL 1936 i Garmisch-Partenkirchen, men igjen måtte Norge avslå tilbuddene (og planene om å sende et norsk lag til vinter-OL) grunnet manglende økonomiske midler og sportslige kvaliteter.

Begynnelsen (1930−tallet)
Se også Norges landskamper 1937–1940
300px|miniatyr|høyre|Det første norske ishockeylandslaget om bord skipet Venus på vei til Storbritannia for å delta i ishockey-VM 1937. Fra venstre: Rolf Gjertsen (president i Norges Ishockeyforbund), Per Dahl, Bjarne By, Eugen Skalleberg, Gustav Edvardsen, Knut Bøgh, Ernst Henriksen, Sverre Fjeldstad, Johan Narvestad, Olav Brodahl, Hans Møllegård og Ivar Luytkis. Spilleren Karl Agheim var ikke til stede på bildet grunnet sjøsyke.
Ishockey-VM 1937 skulle avvikles i London, og selv om det var stor interesse fra norsk side var det igjen økonomien som var det store problemet. NIHF sendte i 1936 en søknad om 600 NOK i støtte av Norges Landsforbund for Idræt (NLF).  Landsforbundet var innledningsvist meget skeptisk til å bidra økonomisk da de fryktet at Norges manglende sportslige kvaliteter ville skade landets anseelse som vintersportsnasjon. Til sist gikk de med til å bidra med 300 NOK, og med diverse avtaler med aviser, reisebrev, telegrammer fra London og bidrag fra interesserte klarte man å innsamle de nødvendige 600 NOK. Reisen til Storbritannia startet 14. februar 1937 med tog fra Oslo til Bergen, etterfulgt av reise med båten «D/S Venus» til Newcastle. I London ble den norske troppen innlosjert på Imperial Hotel, og hotelloppholdet samt 50 prosent av reiseutgiftene ble dekket av British Ice Hockey Association.

Norges første landskamp ble spilt 17. februar 1937, da de skulle møte Tsjekkoslovakia på Wembley Stadion. Fem av spillerne på det norske laget kom fra Grane, to fra Hasle og én hver fra Ready og Trygg. Det norske laget var nervøst, delvist grunnet en liten kontrovers med tsjekkerne om draktene.  Til tross for publikums støtte i form av rop som «Come on Norway» kunne ikke det norske laget gjøre mye mot den tsjekkoslovakiske dominansen, og de tapte kampen 0−7 etter periodesifrene 0−2, 0−3 og 0−2. Dagen etter spilte de mot Sveits, hvor de tapte 13−2 (3−1, 6−1, 4−0) til sveitsernes elegante og lette spill. Til tross for å være preget av den foregående dagens kamp scoret Norge sitt første og andre landslagsmål ved henholdsvis Ole Brodal og Eugen Skalleberg. Selv om at arrangørene hadde planlagt en trøsterunde mellom de siste lag i hver pulje (Romania, Sverige og Norge) ble det ikke noe av denne.

Året etter stilte Norge igjen til VM, denne gangen i Praha, etter at Tsjekkoslovakia tilbød fritt opphold og dekke en større del av reiseomkostningene. Norge spilte i gruppe B sammen med USA, Storbritannia, Tyskland og Latvia. Igjen var nivåforskjellen for stor, med 7−1-tap til USA, 0−8-tap til Storbritannia, 0−8-tap til Tyskland og 1−3-tap til Latvia.

VM-turneringen i 1938 ville bli den siste med norsk deltakelse før utbruddet av andre verdenskrig. Selv om man ble invitert til å delta i VM 1939 i Sveits takket man nei da man fryktet de ekstraordinære reiseomkostningene. I stedet spilte Norge sin første privatlandskamp mot Sverige den 20. januar 1939 på Bislett i Oslo. Kampen endte 3-4 i svensk favør, med Per Linnæs, Eugen Skalleberg og Johnny Larsen som norske målscorere. Året etter skulle det norske landslaget, ledet av trener Trygve Holter spille tre privatlandskamper mot Sverige. Den første kampen endte 0−6 da de spilte i Stockholm den 12. januar 1940, mens de tapte 0−5 da de spilte på Bislett den 2. februar. Men dagen etter ville Norge spille uavgjort 3−3, en kamp som også var den siste landskampen på nesten syv år.

Den 9. april 1940 ble Norge invadert av Tyskland, hvilket satte praktisk talt en stopper for all organisert ishockey i landet som følge av idrettsboikotten.

«Gullalderen» (1950−tallet)
Se også Norges landskamper 1947–1950, Norges landskamper 1950–1955 og Norges landskamper 1955–1960

Nedadgående trend (1960−1965)
Se også Norges landskamper 1960–1965

Nedrykk og nedturer (1966−1988)
Se også Norges landskamper 1965–1970, 1970–1975, 1975–1980, 1980–1985  og 1985–1990
miniatyr|høyre|Norge under en privatlandskamp mot Øst-Tyskland den 17. mars 1974.

«Hockeyfeber» og tilbake i A-puljen (1989−1997)
Se også Norges landskamper 1990–1995

Leif Boork-æraen (1997−2001)
Se også Norges landskamper 1995–2000
miniatyr|Leif Boork var Norges landslagstrener fra 1997 til 2001.
Etter VM-fiaskoen i Finland og 25 kamper uten seier ble landslagssjef Brent McEwen sparket i mai 1997. Blant kandidatene til å overta var den tidligere landslagstreneren Geir Myhre, Vålerenga-trener Petter Thoresen, svenske Curt Lundmark (som hadde ledet Sverige til OL-gull i 1994) og den kontroversielle svenske treneren Leif Boork (SM-gull med Djurgårdens IF i 1983 og ledet Sverige til finalen i Canada Cup i 1984). Boork ble fort favoritten til å ta over, men krevde en årslønn på opp mot en million NOK samt både rollen som landslagstrener og sportsdirektør for å kunne revolusjonere norsk ishockey. Den 20. mai sa han seg villig til å ta over posten, og den 14. juni ble han ansatt som ny landslagssjef for herrelandslaget.

Boork var kjent som en tøff og krevende trener, og han hadde klare oppfatninger om hvordan ishockey skulle spilles: blant hovedelementene i hans planlegging var spillerutvikling, etikk, moral, fair play og livsstil. Han var fast bestemt på å skape en særpreget «norsk spillestil»: den skulle symbolisere norske styrker som teknikk og taktikk, og ikke fokusere på å bare å forsvare seg og angripe på kontringer. Det skulle være lov å se utover landets grenser, men det skulle kun supplere den norske utviklingen, hvis ideer skulle forankres i spillergruppen. Utad skulle alle ha en felles holdning og oppførsel. Den kollektive selvtilliten skal styrkes slik at spillerne står for noe.

Samtidig gjorde Boork oppgjør med norsk ishockeys kortsiktige strategi: ifølge ham var nødløsningenes tid forbi, hvor kortsiktig tenking for å berge en plass i A-gruppen og overtalelse av eldre spillere til å ta et ekstra løft skulle erstattes med langsiktig planlegging og satsing på yngre spillere. Frem mot vinter-OL 2002 ville han hovedsakelig satse på spillere i alderen 18 til 24. Ambisjonene var også høye: «Det er viktig å legge listen høyt. Gjør jeg det, forteller jeg dem samtidig spillerne at jeg har tro på dem. Det er ikke noe mål å oppnå anstendige resultater mellom seks og åtte. Jeg vil at vi skal kjempe for medaljeplass uansett om det er OL eller VM.»

Boorks periode som landslagstrener var i siste ende en fiasko: Norge kvalifiserte seg ikke til OL-turneringen i Salt Lake City og rykket ved VM 2001 ned til 1. divisjon. Svensken hadde også kvittet seg med flere spillere som var gode nok og ville spille, mens andre ville ikke spille under hans ledelse.

Roy Johansen-æraen – storhetstid (2001−2016)
''
2001−2005: Opprykk
Som følge av de skuffende resultatene og reduserte økonomiske ressursene som følge av nedrykket ble Boork sparket den 25. mai 2001. Geir Hoff sa etterfølgende at NIHF «har lyst til å se en norsk trener» som erstatter for Boork, hvor de heteste kandidatene var Vålerengas trenerduo Roy Johansen og Petter Thoresen. Den 10. juli 2001 ble Johansen ansatt som landslagstrener, hvilket skulle innlede landslagets beste periode i moderne tid.

Kontrakten varte frem til sommeren 2006, og ville være en deltidsstilling inntil Norge rykket opp til toppdivisjonen. Mens Boork hadde den uvettige høye målsettingen om at Norge skulle ta OL-medalje ved Salt Lake City, hadde Johansen en langt mere ydmyk målsetting. «Det første og viktigste målet er å vinne vår gruppe under VM i Ungarn neste vår. Men vi må være ydmyke for oppgaven. Norge ble bare nummer fem sist vi var i B-puljen.» OL-målsettinger hadde Johansen også, men ville i motsetning til Boork være fornøyd om Norge kvalifiserte seg til Torino-lekene i 2006. Johansen hadde også en samlende effekt for det norske landslaget: mens Boork hadde et problematisk forhold til mange av Norges viktigste spillere, valgte de nå å returnere til landslagsspill.

2006−2007: Opp- og nedturer

VM i Moskva i 2007 gikk ganske dårlig for Norge. Tonen var satt med tap for Slovakia (0–3), Canada (2–4) og Tyskland (3–5) i gruppespillet, og Norge måtte dermed spille i nedrykksgruppen. Her ble det to tap til Østerrike (2–3 etter overtid) og Ukraina (2–3) innen de skulle spille en skjebnekampen mot Latvia den 7. mai. Ledet av Anders Bastiansens hattrick og Thoresens ledelse slo de et umotivert latvisk lag (som allerede var sikret plass i neste års VM) med 7–4, og med østerriksk hjelp mot Ukraina var Norges tilværelse i A-VM reddet, til tross for fraværet av nøkkelspillere som Tore Vikingstad og Per-Åge Skrøder og med elendige forberedelser til mesterskapet. Både under og etter turneringen måtte Norges Ishockeyforbund tåle kraftig kritikk fra mange av de etablerte spillerne for jobben de hadde gjort i forkant av VM. VM-oppkjøringen var preget av kaos og for dårlige motstandere i treningskampene. Bagasjen og spillerutstyret ankom ikke rettidig til noen av treningskampene. I Ungarn var det ingen i det norske støtteapparatet som visste hvor man skulle overnatte da ingen hadde bestilt hotell, og først etter flere timer fikk de sikret overnatting til spillerne. Treningskampene mot Belarus var ennå dårligere planlagt. Spillerne landet i Vilnius i Litauen og ble kjørt med buss til den belarusiske hovedstaden Minsk. Da de ankom Minsk var det ingen som visste hvilken by man skulle spille i, og spillerutstyret var ikke på plass først en halv time før kampstart. Kampen dagen etter skulle spilles i Zjlobin som lå fire timer unna, hvilket ingen i det norske støtteapparatet visste. På hotellet var spillerne gjenstand for matrasjonering, hvor de kun fikk 100 gram spaghetti og 100 gram kjøttdeig; ønsket de mere mat måtte de betale for det selv i amerikanske dollar. Mads Hansen rettet kritikk mot forbundet for at de ikke hadde skaffet bedre motstandere i oppkjøringen enn B-nasjonene Frankrike og Ungarn, mens landslagstrener Johansen også uttrykte ønske om matching med flere A-nasjoner i forkant av VM. Den siste skandalen kom da forbundet glemte å søke visum for landslagsstjernen Per-Åge Skrøder. Skrøder og konen ventet sitt andre barn før VM, og fordi han ville være med på fødselen deltok han ikke i gruppespillet. Da sønnen ble født 1. mai var Skrøder VM-klar foran skjebnekampen mot Østerrike i nedrykksspillet, men forbundet hadde glemt å innlevere Skrøders pass sammen med de andre spillerne, og dermed kunne kan ikke komme til VM.

Skandalene og de dårlige forberedelsen fikk veteraner som Mads Hansen, Morten Ask og landslagskaptein Tommy Jakobsen til å uttale at hovedstammen ikke ville fortsette på landslaget med mindre at forholdene ble bedret, mens NHL-proffen Patrick Thoresen gikk så langt som å true med boikott av landslaget hvis ikke det ble endringer. I et møte mellom forbundet og landslagets representant Tommy Jakobsen lovet forbundet å ta spillernes kritikk på alvor. I etterkant ble Bjørn Ruud, som hadde blitt kritisert for å være visjonsløs, erstattet av den mere ambisiøse Ole-Jacob Libæk som president for Norges Ishockeyforbund.

2008−2014: Storhetstiden, kvartfinaler og OL
miniatyr|høyre|Det norske landslaget innen kampstart mot USA under vinter-OL 2010.
VM 2010 i Tyskland ble en trist slutt da Tsjekkia stjal den siste kvartfinaleplassen fra Norge etter seier over Canada. Norge spilte veldig bra og det ble starten på noe som ble en veldig bra tid for norsk hockey.

VM 2011 i Slovakia er Norges beste VM resultat. Dette var den siste VM-turneringen med mellomspill og Norge fikk en 6.- plass etter gode resultater i gruppekampene og til slutt kvartfinale tap mot Finland. Selv om Norge fikk et bra resultat, klarte de seg uten stjerner som Patrick Thoresen, Mats Zuccarello Aasen, Mats Trygg og førstekeeper Pål Grotnes som skadet seg få timer før åpningsmatchen mot Sverige. Jonas Holøs kom senere til VM pga. AHL-sluttspill, så han mistet starten. Lars Haugen måtte hoppe i mål med lite forbredelser, men fikk sitt største øyeblikk i karrieren da han debuterte med 5-4 seier etter straffer. Dette er den eneste gangen Norge har slått Sverige i ishockey-VM. Målene kom fra Martin Røymark, Morten Ask, Marius Holtet og Anders Bastiansen. I straffekonken tok Per Åge Skrøder og Mathis Olimb ansvar med to fine skåringer. Haugen sto på hue og ble til slutt den store helten. Neste kamp var mot USA. Norge ledet 2-0 og spilte nok en god match mot et godt lag, men USA ble for sterke til slutt og snudde resultatet til 2-4. I siste kamp før mellomspillet ga Norge Østerrike en god lekse da de knuste dem 5-0. Norge forsatte med gode kamper. 3-2 sier over Sveits, 3-2 tap for Canada og 5-2 seier over Frankrike. I Kvartfinalen mot Finland tok Norge ledelsen med Ken Andre Olimb på straffeslag, men finnene ble alt for sterke til slutt og snudde kampen til 4-1. Uansett et knallbra mesterskap av Norge.

miniatyr|høyre|Norge under ishockey-VM 2012.
VM 2012 skulle vise seg å bli en fantastisk fortsettelse for Roy Johansen og Co. Etter tre jevne tap til Sverige (1−3), Russland (2−4) og Tsjekkia (3−4 etter straffeslag) var fokuset rettet mot å sikre den fjerde og siste kvartfinaleplassen. Patrick Thoresen ville med sine 18 målpoeng (7 mål og 11 assist) lede det eksplosive norske angrepsspillet, og etter seire over Italia (6−2) og Latvia (3−0) skulle de spille mot Tyskland om det som ikke bare ville være en kvartfinaleplass, men også en direktekvalifisering til vinter-OL 2014. Kampen mot Tyskland den 13. mai 2012 ville etter kampen bli beskrevet av tyskerne som «en av de verste dagene i tysk hockeys historie»: ledet av Thoresens hattrick og 3 assists ble Tyskland slått med ydmykende 12−4. Tyskernes målvakt Dennis Endras − som hadde ledet Tyskland til en 4.-plass og ble valgt til MVP ved VM 2010 − byttet seg selv ut to ganger og knust spaken i spillerboksen i frustrasjon. Etter en 6−2 seier over rivalen Danmark var Norge klar for sin andre kvartfinale på rad. Norge røk ut mot russerne (som senere ble verdensmestere) i kvartfinalen 17. mai med et 2−5 tap, men Thoresen ble den første norske ishockeyspilleren i historien til å bli tatt ut på et all-star lag ved VM.

Derimot ville VM-turneringen i 2013 bli en skuffelse, delvist grunnet de høye forventningene skapt av de gode resultatene i turneringen året før og i VM-oppkjøringen hvor de slo Russland for første gang. Hvor alt gikk inn i 2012-VM så slet Norge med å score mål og pådro seg unødvendige utvisninger. Til tross for 1−5-tap til Sverige og 1−7-tap til Canada og hardt utkjempte seire over Slovenia (3−1) og Danmark (3−2) samt en konfortabel seier over Belarus (3−1) hadde Norge muligheten for å kjempe om sin tredje strake kvartfinale, men tap til Sveits (1−3) og Tsjekkia (0−7) betød at Norge havnet på en 10.-plass.

2015−2016: Tilbakeskritt
Verdensmesterskapet i Moskva 2016 satte punktum for Johansens 15 år lange trenerkarriere etter at han tok over som landslagstrener i 2001. I Johansens siste turnering valgte veteraner som Mats Trygg og Anders Bastiansen å stille opp en siste gang som takk for tilliten de hadde fått mens NHL-stjernen Mats Zuccarello fikk overtalt klubbledelsen i New York Rangers til å gå med til VM-spill..
. Resultatmessig var turneringen midt på treet for Norge: en 10. plass med seiere over Latvia, Kasakhstan og Sveits og tap til erkerivalen Danmark, snevre tap til Sverige og Russland samt ett stygt syvmålstap til Tsjekkia. I turneringens siste kamp ble Latvia slått 3–1, og etter kampen ble landslagstreneren hyllet: han ble kåret til banens beste spiller, og kaptein Ole-Kristian Tollefsen overrakte en spesiallaget landslagsdrakt med navnet Roy og påskriften «Hilsen alle gutta» til en tydelig rørt landslagstrener...

Med sine 15 år som landslagstrener ble Johansen dermed den lengstsittende landslagstreneren noensinne i internasjonal ishockey (Sovjetunionen og Russlands Viktor Tikhonov var landslagstrener i 13 år, mens Sveits' Ralph Krueger var trener i 12 år)..

Petter Thoresen-æraen – generasjonsskifte (2016–2022)

2016–2018: OL-kvartfinale, svingende VM-resultater
miniatyr|Lagbilde av det norske landslaget som vant OL-kvalifiseringen i 2016 og kvalifiserte Norge til OL-deltagelse i 2018.
Den 4. desember 2015 underskrev Petter Thoresen en kontrakt som gjorde ham til landslagstrener for landslaget i tre sesonger, og overtok stillingen den 1. juni 2016. Thoresens første viktige turnering som landslagssjef var OL-kvalifiseringen på hjemmebane i Oslo, og med begge NHL-spillerne Mats Zuccarello og Andreas Martinsen og Thoresen på laget var Norge favorittene til å vinne gruppen. OL-drømmen fikk dog en tung start da Kasakhstan overraskende vant 4–3 på overtid til tross for et imponerende comeback med mål av Holøs og Bastiansen 77 og 14 sekunder før slutt. Men takket være fransk hjelp mot Kasakhstan var Norge stadig med i kampen om en OL-plass, og etter en 4–1-seier over Italia var det duket for en ren finale om OL-billetten mot Frankrike den 4. september. I den dramatiske finalen foran statsminister Erna Solberg på tribunen og et fullsatt Jordal Amfi åpnet Frankrikes Yorick Treille scoringskontoen da han satte pucken bak Lars Haugen 1:49 ut i andre periode etter en spillevendig, men fem minutter senere skapte Patrick Thoresen en turnover i Frankrikes forsvarssone og spilte pucken frem til Zuccarello som etter to finter skjøt pucken opp i nettaket bak Frankrikes målvakt Cristobal Huet. Norge trodde innledningsvist at de hadde kommet i ledelsen da Thoresen med et «tennisslag» satte inn 2–1 i overtall, men målet ble annullert etter videodømmingen konkluderte dommerne at Thoresens kølleblad var for høyt (over skulderen) da det traff pucken. Norge måtte vinne kampen enten i ordinær spilletid eller på overtid/straffer, men etter flere gode norske sjanser i tredje periode stod kampen fortsatt uavgjort. Med to og et halvt minutt igjen av kampen vippet backen Mattias Nørstebø seiersmålet opp i nettakket etter at Andreas Martinsen forgjeves hadde forsøkt å krige målet inn, og til stor jubel blant publikum og spillere vant Norge dermed kampen 2–1 og kvalifiserte seg til sitt tredje OL på rad.

2019–2022: Generasjonsskifte
Vinteren 2022 var Thoresen og NIHF i forhandlinger om en mulig kontraktforlengelse. Thoresen ønsket seg forutsigbarhet gjennom en langtidskontrakt, men da forbundet kun tilbød en kontrakt som strakk seg til og med VM i 2023, valgte han å takke nei til tilbuddet.

Tobias Johansson og generasjonsskiftet (2022–2025)

EV Zug-trener Dan Remy Tangnes og Sparta-trener Sjur Robert Nilsen nevnt som mulige kandidater til å overta stillingen som landslagstrener før forbundet den 2. april valgte Norges U20-trener Tobias Johansson til stillingen pr. 1. juni 2022. Dermed ble svensken den første utenlandske landslagstreneren siden 2001. Kritikerne meldte seg tidlig siden han kom inn uten erfaring fra seniornivå og med få meritter å vise til. Særlig ble han kritisert for sine urutinerte laguttak.

Under Johanssons ledelse gjennomgikk det norske landslaget ett omfattende generasjonsskifte. Unge talenter som Michael Brandsegg-Nygård, Stian Solberg, Emil Martinsen Lilleberg, Noah Steen og Petter Vesterheim ble tatt inn i varmen. Selv om de store resultatmessige endringene ikke viste seg var det . Særlig var Norges 3–2 seier etter straffekonkurranse over Canada under VM i 2023 en av høydepunktene. Sondre Olden, Mathias Trettenes og Thomas Olsen scoret for Norge mens Jonas Arntzen reddet 2 av 4 straffer da Norge sikret sin andre seier over canadierne siden 2000 og den andre noensinne i mesterskapssammenheng.

VM i 2024 ble et kjærkomment gjensyn med veteranene Patrick Thoresen og Mats Zuccarello, som begge viste at de fortsatt kunne levere på internasjonalt nivå og ga laget et løft med sin rutine og lederskap. Samtidig markerte mesterskapet debuten til to av Norges mest lovende talenter: Stian Solberg og Michael Brandsegg-Nygård. Begge imponerte med modenhet og fysikk langt over alderen, og ga tydelige signaler om at norsk ishockey hadde en lys fremtid. Resultatene i mesterskapet var svingende men med siere over Danmark (2–0) og Storbritannia (5–2) endte Norge på en 11. plass.

Året ble allikevel preget av skuffelse da OL-kvalifiseringen i Aalborg endte i fiasko – et hardt slag for en generasjon som nå gikk glipp av OL for andre gang på rad. Norge hadde ellers vist lovende takter i starten av kvalifiseringen med seiere over Japan (4–2) og Storbritannia (6–2). Norge spilte med god selvtillit, mye takket være veteranene Mats Zuccarello, Ken André Olimb, og ikke mindst den 40-årige kapteinen Patrick Thoresen, som scoret hattrick mot britene. I den avgjørende gruppefinalen mellom Norge og Danmark sørget Zuccarello for at Norge fikk en drømmestart etter 26 sekunder da han satte en retur i mål. Dansekene snudde kampen og vant 4–1. Etter tapet kunngjorde Thoresen at han la opp på landslaget, mens Johansson møtte kritikk for hans manglende evne til å omgruppere seg i tredje periode.

Hans tid som landslagstrener huskes særlig for konflikten med Philip Granath. Etter VM i 2023 stilte flere journalister og eksperter spørsmålstegn ved Johanssons valg om ikke å ta ut Granath på landslaget, til tross for at han var en fast spiller hos Tappara i den finske Liiga – ansett som en av Europas aller beste ligaer. Mangelen på en tydelig sportslig begrunnelse førte til omfattende spekulasjoner, særlig fordi Granath var blant de mest formsterke norske spillerne i utlandet. Johansson nektet i lang tid å kommentere saken offentlig, noe som førte til ytterligere frustrasjon i både medier og supporterkretser. Det var først senere på høsten 2024 at det kom fram at Granath hadde blitt utestengt fra landslaget for hele 2023/24-sesongen på grunn av en disiplinærsak. Under VM i 2023 hadde Granath, sammen med noen andre spillere, drukket øl på tribunen etter at laget hadde røket ut. Hendelsen ble tolket som et brudd på landslagets interne retningslinjer, og Johansson valgte å ilegge spillerne en straff – uten åpen kommunikasjon om det til omverdenen. Saken skapte bred medieomtale og journalister stilte spørsmål ved Johanssons manglende transparens og kommunikasjon. Eksperter og tidligere spillere mente at straffen var uforholdsmessig streng, virket unødvendig moralistisk og at Johansson burde håndtert saken mer pragmatisk, spesielt gitt spillerens prestasjoner på isen.

I november 2024 uttalte både Johansson og Granath at konflikten var lagt bak dem. Allikevel reagerte mange på at Johansson først valgte å gjeninnlemme Granath på landslaget rett før VM i 2025 uten å gi en klar offentlig forklaring. Det ble tydelig at sårene fra disiplinærsaken ikke var helt leget. Da Granath i april 2025 valgte å trekke seg fra landslagstroppen rett før VM, kom det overraskende på mange – særlig etter at han endelig var blitt tatt ut igjen. Granath uttrykte vedvarende misnøye med hvordan han var blitt behandlet og kommunisert med, og etter et møte med Johansson og støtteapparatet kort tid etter samlingen startet valgte han å reise hjem. Saken forsterket inntrykket i pressen av at Johansson slet med å håndtere uenigheter og konflikter internt. Kritikken handlet ikke lenger bare om ett enkelt uttak, men om en ledelsesstil som ble oppfattet som rigid og lite inkluderende.

Norge hadde et ujevnt og skuffende VM i 2025 sett opp mot den uttalte målsetningen om å nå kvartfinale. Turneringen startet katastrofalt med et tap mot Kasakhstan i åpningskampen, noe som preget resten av mesterskapet. Det norske laget slet med ujevne prestasjoner og fikk hard kritikk både fra eksperter og spillere, som rettet skarp skyts mot Norges Ishockeyforbund og landslagsledelsen for manglende utvikling og sportslig plan. Likevel fantes det lyspunkter: Norge spilte jevnt mot verdensmester Tsjekkia og tapte knepent 1–2, og leverte et spektakulært comeback mot USA, der de hentet opp 1–5 til 5–5 før de tapte 5–6 etter spilleforlengelse. Den 19 år gamle backen Stian Solberg stjal overskriftene med sitt imponerende hattrick mot USA. Etter flere tunge nederlag, inkludert et opprivende 3–6 tap mot Danmark på nasjonaldagen, sikret Norge til slutt plassen i toppdivisjonen med en livsviktig 1–0 seier over Ungarn i siste kamp. Mesterskapet huskes likevel mest for uforløst potensial, uro og spørsmål om veien videre for norsk ishockey, særlig sammenlignet med danskenes suksess i mesterskapet.

Samtidig med at NIHF iverksatte en evaluering av mesterskapet kunngjorde Johansson den 10. juni 2025 at han trakk seg som landslagstrener.

Rivalisering
Norge har to rivaler; Danmark og Sverige. Av disse er det særlig Danmark som deler rivaliseringen, mens sistnevnte rivaliseringen er mere ensidet norsk for å markere seg i forhold i ishockeystormakten Sverige.

Danmark
+Statistikk mot 9245938 298  226 +72
miniatyr|Faceoff mellom Norge og Danmark ved Ishockey-VM 2016.
miniatyr|høyre|Norge og Danmark står oppstilt under avspilningen av nasjonalsangene under en privatlandskamp i Rødovre 7. februar 2015. Danmark er Norges hovedrival i ishockey.
Rivaliseringen mellom Norge og Danmark har en særlig stilling da lagene kjemper om æren om å være den tredje beste i Norden etter Sverige og Finland. Den tidligere landslagskapteinen Ole-Kristian Tollefsen har omtalt oppgjørende mot Danmark som «hatkamper».

I mange år var Norge meget overlegne i forhold til danskene. Mens Norge oppholdte seg i B-VM (med enkelte få opphold i C-VM) og kvalifiserte seg til vinter-OL, oppholdte Danmark seg i lang tid i C-VM. De tre eneste gangene de møttes i offisielle VM-kamper var da Norge var i korte opphold i C-VM: 1973 (14−2-seier), 1975 (uavgjort 5−5) og 1986 (7−0-seier).

Rivaliseringen begynte for alvor den 4. april 1989, da Norge arrangerte B-VM på hjemmebane. Med overskriften «Lett match, Norge!» ble kampen  beskrevet av Aftenposten som «den eneste VM-kampen for Norge som kan få betegnelsen lett. Danskene har til nå spilt svakere enn ventet - det til tross for at det egentlig ikke var ventet noe som helst av dem. Danmarks mål er å berge plassen i B-puljen.» Kampen skulle vise seg å bli en tett affære som ble avgjort av en kontroversiell matchvinnende 3−2-scoring av Stephen Foyn i siste sekund av kampen. Norge sikret seg senere i turneringen opprykk til A-VM for 1990, og ville forbli her (med korte opphold i B-VM i 1991 og 1998) inntil 2001, hvor de rykket ned til divisjon I for 2002.

Danmark ville få sin hevn ved VM divisjon I 2002, hvor favoritten Norge og Danmark igjen møttes om opprykk til elitedivisjonen. Til tross for det som ble omtalt som «det beste hockeylandslaget noen gang» på papiret, og en kamp med en skuddstatistikk på 42-23 i norsk favør, vant Danmark 4−3 over Norge 19. april 2002, og sikret seg opprykk dagen etter da de beseiret Ungarn. Norge derimot måtte vente tre år før de rykket opp til A-VM etter seier ved B-VM i 2005.

Siden Norge returnerte til elitedivisjonen i 2006 har rivaliseringen intensivert, og Norge har gått seirende ut i alle fem offisielle landskamper mot Danmark (fire VM-kamper og en OL-kvalifiseringskamp). I 2006 ble Danmark slått med sifrene 6−3, hvilket sendte Norge til kvalifiseringsrunden mens Danmark måtte spille i nedrykksrunden. Neste møte var under OL-kvalifiseringen i Oslo i februar 2009, hvor gruppen skulle avgjøres i den siste kampen mellom Norge og Danmark, som begge hadde vunnet sinne to første kamper. Til tross for å ligge under både 0−1 og 1−2 så kom Norge sterkt tilbake, og ledet av Patrick Thoresens hattrick vant Norge til sist kampen 5−3 og var dermed kvalifisert til OL.

Ved VM i 2009 møttes de igjen, og denne gangen var danskene sugne på revansje etter tapet i OL-kvalifikasjonen. I en tett og dramatisk kamp tok Danmark ledelsen tre ganger fulgt av tre norske utlikninger, hvoretter Norge tok ledelsen for så å bli fulgt av en dansk utlikning. Kampen ble først avgjort 1 minutt og 6 sekunder i forlengningen da kaptein Tommy Jakobsen scoret vinnermålet som igjen sendte Norge til kvalifiseringsrunden Danmark igjen måtte spille i nedrykksrunden.

Det skulle gå tre år før de møttes igjen i VM 2012, og denne gangen var Norge klare for kvartfinale mens Danmark hadde klart å berge plassen i A-puljen. Ledet av Patrick Thoresens mål og 3 assists endte kampen til sist 6-2 i norsk favør - en kamp som også omfattet et masseslagsmål hvor Ole-Kristian Tollefsen og danske Jannik Hansen var involvert. Thoresen ville igjen bli helten da de møttes i VM året etter. Med kun 2 minutter igjen av en hardt utkjempet og tett kamp scoret han det avgjørende 3−2-målet. Etter kampen uttalte Martin Røymark følgende: «jeg hater danskene. Det gjør vi alle sammen. Derfor er det ekstra deilig å slå dem. De er breiale, spiller smågrisete og tror de er så jævlig gode. Da er det godt å sette dem på plass.» Han forklarte senere at han ikke hatet danskene, «men at de har bra lag på samme nivå som oss, så det blir stor rivalisering» og ga skylden for uttalelsene etter kampen på adrenalin. Også ved VM 2014 ble Danmark slått. Danmark ledet 2–0 men Norge snudde og vant til slutt 4–3 etter mål av Jonas Holøs, Ken André Olimb, Per-Åge Skrøder og Mats Trygg.

Norge hadde ikke tapt for danskene ved VM eller en OL-kvalifiseringskamp siden 2002, men dette skulle endre seg ved VM i 2015. Med en glimrende Sebastian Dahm i mål og scoringer av Nicholas Jensen, Daniel Nielsen, Frederik Storm og Julian Jakobsen vant Danmark 4–1 og knuste dermed Norges kvarfinalehåp. Danskene gikk også seirende ut i åpningskampen ved VM 2016, hvor de vant 3–0 med Dahm i mål og scoringer av Jesper Jensen og Nicklas Jensen. Under VM i 2018 i Herning ble også Norge slått av Danmark, denne gang 3–0.

Den norske tapsrekken fortsatte under OL-kvalifiseringen i 2021 på Jordal, hvor Norge og Danmark skulle spille en avgjørende siste kamp om OL-billetten til OL i Beijing i 2022. I første periode var det ingen av partene som klarte å sikre seg et tydelig overtak, og kampbildet var preget av at selv de minste detaljer kunne ha en enorm innvirkning på resultatet. I løpet av de første 20 minuttene skapte Norge flere klare målsjanser enn danskene, men Sebastian Dahm i det danske målet stod i veien. I andre periode hadde begge lag gode sjanser. I andre periode presset danskene på mens nordmennene slurvet, og med 02:11 igjen av perioden brøt Frederik Storm inn foran den norske backen Erlend Lesund og satte pucken mellom beina på Haukeland, og lagene gikk til pause på stillingen 0–1. I tredje periode forsøkte Norge å utlikne, men godt dansk forsvarsspill forhindret flere norske scoringsmuligheter. Med 03:12 igjen av kampen satte NHL-stjernen Nikolaj Ehlers spikeren i kisten da en norsk feil gjorde at han hadde fritt løp mot Haukeland og økte til 0–2. Norge forsøkte å redusere, men måtte gå av isen målløse mens danskene kunne feire sin første OL-deltakelse noensinne.

 Seneste historikk 

2024

2025

 Mesterskapsstatistikk 
 Olympiske leker 
 Turnering       Trener Kaptein Plassering Ranking    St. Moritz 1948 Deltok ikke.  Oslo 195280081546  Bud McEachern Roar Bakke-Pedersen Gruppespill. 9. plass  Cortina d´Ampezzo 1956 Deltok ikke.  Squaw Valley 1960 Deltok ikke.  Innsbruck 196475024019  Rolf Kirkvaag Olav Dalsøren Plasseringsrunde (gruppe B). 10. plass  Grenoble 196853 021515  Egil Bjerklund Olav Dalsøren Plasseringsrunde (gruppe B). 11. plass  Sapporo 197253021727  Åke Brask Terje Steen Plasseringsrunde. 8. plass  Innsbruck 1976 Deltok ikke.  Lake Placid 19805014936  Ronald Pettersson Rune Molberg Første runde. 11. plass  Sarajevo 198450141543  Hans Westberg Geir Myhre Første runde. 12. plass  Calgary 198860151738  Lennart Åhlberg Åge Ellingsen Plasseringskamp om 11. plass. 12. plass  Albertville 199272051743  Bengt Ohlson Petter Salsten Plasseringskamp om 9. plass. 9. plass  Lillehammer 199471061126  Bengt Ohlson Petter Salsten Plasseringskamp om 11. plass. 11. plass  Nagano 1998 Ikke kvalifisert.  Salt Lake City 2002 Ikke kvalifisert.  Torino 2006 Ikke kvalifisert.  Vancouver 201040013823  Roy Johansen Tommy Jakobsen Kvalifiseringskamp til kvartfinale. 10. plass  Sotsji 201440004316  Roy Johansen Ole-Kristian Tollefsen Kvalifiseringskamp til kvartfinale. 12. plass  Pyeongchang 201850113518  Petter Thoresen Jonas Holøs Kvartfinale. 8. plass  Beijing 2022 Ikke kvalifisert.  Milano–Cortina 2026 Ikke kvalifisert.Totalt681434817235012

 Verdensmesterskap 
 Turnering       Trener Kaptein Plassering Ranking    Ishockey-VM 19372002220  Ivar Lytkis  Johan Narvestad  9. plass  Ishockey-VM 19384004226  Ivar Lytkis  Johan Narvestad  13. plass  Ishockey-VM 1939 Deltok ikke.  Ishockey-VM 1947 Deltok ikke.  25px|OL talte som VM. Ishockey-VM 1948 OL talte som VM. Deltok ikke.  Ishockey-VM 194963032627  Trygve Holter Johnny Larntvedt  8. plass  Ishockey-VM 195071062647  Johan Narvestad Johnny Larntvedt  6. plass  Ishockey-VM 195162041027  Bud McEachern Johnny Larntvedt  4. plass  25px|OL talte som VM. Ishockey-VM 1952 OL talte som VM.  Ishockey-VM 1953 Deltok ikke.  Ishockey-VM 19547106643  Carsten Christensen Roar Bakke-Pedersen  8. plass  Ishockey-VM 1955 Deltok ikke.  25px|OL talte som VM. Ishockey-VM 1956 OL talte som VM. Deltok ikke.  Ishockey-VM 1957 Deltok ikke.  Ishockey-VM 195871061244  Johnny Larntvedt Roar Bakke-Pedersen  7. plass  Ishockey-VM 195984133046  Johnny Larntvedt Roar Bakke-Pedersen  8. plass  25px|OL talte som VM. Ishockey-VM 1960 OL talte som VM. Deltok ikke.  Ishockey-VM 1961 Pulje B5401279  Johan Narvestad Roar Bakke-Pedersen 1. plass i pulje B. 9. plass  Ishockey-VM 196273043254  Johan Narvestad Roar Bakke-Pedersen  5. plass  Ishockey-VM 1963 Pulje B65013515  Knut Kristiansen Egil Bjerklund 1. plass i pulje B. 9. plass  25px|OL talte som VM. Ishockey-VM 1964 OL talte som VM.  Ishockey-VM 196570071256  Åke Brask /  Gunnar Kroge Egil Bjerklund  Nedrykk til pulje B. 8. plass  Ishockey-VM 1966 Pulje B74032817  Gunnar Kroge Olav Dalsøren 4. plass i pulje B. 12. plass  Ishockey-VM 1967 Pulje B75023521  Egil Bjerklund Olav Dalsøren 3. plass i pulje B. 11. plass  25px|OL talte som VM. Ishockey-VM 1968 OL talte som VM.  Ishockey-VM 1969 Pulje B72232635  Luděk Brábník Georg Smefjell Bjørn Elvenes var kaptein i kampen mot Østerrike (28. februar); Thor Martinsen var kaptein i kampene mot Jugoslavia (8. mars) og mot Italia (9. mars). 5. plass i pulje B. 11. plass   Ishockey-VM 1970 Pulje B73222628  Luděk Brábník Olav Dalsøren Georg Smefjell var kaptein i kampen mot Jugoslavia (1. mars). 3. plass i pulje B. 9. plass  Ishockey-VM 1971 Pulje B74033732  Luděk Brábník Terje Steen 4. plass i pulje B. 10. plass  Ishockey-VM 1972 Pulje B60151541  Åke Brask Terje Steen  7. plass i pulje B. Nedrykk. 13. plass  Ishockey-VM 1973 Pulje C77005314  Åke Brask Jan Kinder  1. plass i pulje C. Opprykk. 15. plass  Ishockey-VM 1974 Pulje B71151831  Åke Brask Birger Jansen  7. plass i pulje B. Nedrykk. 13. plass  Ishockey-VM 1975 Pulje C6420448  Egil Bjerklund Thor Martinsen  1. plass i pulje C. Opprykk. 15.-plass  Ishockey-VM 1976 Pulje B74032921  Lennart Skördåker Thor Martinsen 3. plass i pulje B. 11. plass  Ishockey-VM 1977 Pulje B84223030  Lennart Skördåker Thor Martinsen 4. plass i pulje B. 12. plass  Ishockey-VM 1978 Pulje B72142934  Ronald Pettersson Roar Øvstedal 6. plass i pulje B. 14. plass  Ishockey-VM 1979 Pulje B63032025  Ronald Pettersson Rune Molberg 4. plass i pulje B. 12. plass  Ishockey-VM 1981 Pulje B72052139  Ronald Pettersson Rune Molberg 6. plass i pulje B. 14. plass  Ishockey-VM 1982 Pulje B73042443  Arne Strömberg Rune Molberg 4. plass i pulje B. 12. plass  Ishockey-VM 1983 Pulje B74032928  Hans Westberg Geir Myhre 4. plass i pulje B. 12. plass  Ishockey-VM 1985 Pulje B72052838  Barry Smith Ørjan Løvdal  7. plass i pulje B. Nedrykk. 15. plass  Ishockey-VM 1986 Pulje C65 105511  Lennart Åhlberg Åge Ellingsen  1. plass i pulje C. Opprykk 17. plass  Ishockey-VM 1987 Pulje B75113325  Lennart Åhlberg Åge Ellingsen 2. plass i pulje B. 10. plass  Ishockey-VM 1989 Pulje B75112816  Lennart Åhlberg Åge Ellingsen  1. plass i pulje B. Opprykk. 9. plass  Ishockey-VM 1990101182161  George Kingston Åge Ellingsen Ørjan Løvdal var kaptein i kampen mot Finland (22. april); Petter Salsten var kaptein i kampen mot Vest-Tyskland (25. april).  Plasseringsrunde. Nedrykk.  8. plass  Ishockey-VM 1991 Pulje B75022613  George Kingston Petter Salsten  2. plass i pulje B. Opprykk.  10. plass  Ishockey-VM 19925104816  Bengt Ohlson Petter Salsten Gruppespill. 10. plass  Ishockey-VM 199372051325  Bengt Ohlson Petter Salsten Plasseringsrunde. 11. plass  Ishockey-VM 199461231423  Bengt Ohlson Petter Salsten Plasseringskamp. 11. plass  Ishockey-VM 19955104918  Geir Myhre Petter Salsten Gruppespill. 10. plass  Ishockey-VM 19965122611  Geir Myhre Petter Salsten Gruppespill. 9. plass  Ishockey-VM 199780171332  Brent McEwen Ole Eskild Dahlstrøm  Plasseringsrunde. Kvalifiseringsspill.  12. plass  Ishockey-VM 1998 Pulje B73042119  Leif Boork Dave Livingston  5. plass i pulje B. Opprykk. 21. plass  Ishockey-VM 199961051026  Leif Boork Ole Eskild Dahlstrøm Trond Magnussen var kaptein i kampen mot Latvia (10. mai). Plasseringsrunde. 12. plass  Ishockey-VM 200062131924  Leif Boork Trond Magnussen Kvalifiseringsrunde. 10. plass  Ishockey-VM 20016024922  Leif Boork Svein Enok Nørstebø Trond Magnussen var kaptein i kampene mot Belarus (5. mai) og Latvia (7. mai).  Nedrykksrunde. Nedrykk. 15. plass  Ishockey-VM 2002 Divisjon I53022611  Roy Johansen Atle Olsen 3. plass i Divisjon I B. 22. plass  Ishockey-VM 2003 Divisjon I5401199  Roy Johansen Tommy Jakobsen 2. plass i Divisjon I B. 20. plass  Ishockey-VM 2004 Divisjon I53113114  Roy Johansen Tommy Jakobsen 2. plass i Divisjon I A. 20. plass  Ishockey-VM 2005 Divisjon I5410438  Roy Johansen Tommy Jakobsen  1. plass i Divisjon I A. Opprykk.  17. plass  Ishockey-VM 200661051123  Roy Johansen Tommy Jakobsen Mellomrunde. 11. plass  Ishockey-VM 2007614101721  Roy Johansen Tommy Jakobsen Mellomrunde. 14. plass  Ishockey-VM 2008715011133  Roy Johansen Tommy Jakobsen Kvartfinale. 8. plass  Ishockey-VM 2009603121225  Roy Johansen Tommy Jakobsen Mellomrunde. 11. plass  Ishockey-VM 2010633001427  Roy Johansen Tommy Jakobsen Anders Bastiansen var kaptein i kampen mot Latvia (16. mai); Patrick Thoresen var kaptein i kampen mot Sveits (17. mai). Mellomrunde. 9. plass  Ishockey-VM 2011733102319  Roy Johansen Ole-Kristian Tollefsen Kvartfinale. 6. plass  Ishockey-VM 2012741033319  Roy Johansen Ole-Kristian Tollefsen Kvartfinale. 8. plass  Ishockey-VM 2013730041226  Roy Johansen Ole-Kristian Tollefsen Gruppespill. 10. plass  Ishockey-VM 2014720141619  Roy Johansen Anders Bastiansen Gruppespill. 12. plass  Ishockey-VM 2015720051223  Roy Johansen Ole-Kristian Tollefsen Gruppespill. 11. plass  Ishockey-VM 2016721041322  Roy Johansen Ole-Kristian Tollefsen Gruppespill. 10. plass  Ishockey-VM 2017720231319  Petter Thoresen Jonas Holøs Gruppespill. 11. plass  Ishockey-VM 2018711141331  Petter Thoresen Jonas Holøs Gruppespill. 13. plass  Ishockey-VM 2019720051933  Petter Thoresen Jonas Holøs Gruppespill. 12. plass  Ishockey-VM 2020 Avlyst på grunn av koronaviruspandemien.  Ishockey-VM 2021721041721  Petter Thoresen Jonas Holøs Gruppespill 13. plass  Ishockey-VM 2022 7 1 1 0 5 15 29  Petter Thoresen Mathis Olimb Gruppespill 13. plass  Ishockey-VM 2023 7 1 1 1 4 9 17  Tobias Johansson Ken André Olimb Gruppespill 13. plass  Ishockey-VM 2024 7 2 0 0 5 15 25  Tobias Johansson Patrick Thoresen Gruppespill. 11. plass  Ishockey-VM 2025  Tobias Johansson   Totalt

 Europamesterskap 
Fra 1933 til 1991 ble det utdelt EM-medaljer-medaljer til de tre beste europeiske landslag under Ishockey-VM og Vinter-OL (kun frem til 1976). I europamesterskapet telte kampene mellom de europeiske lagene i den innledende gruppespillet.
1937 – 8.-plass
1938 – 11.-plass
1949 – 6.-plass
1950 – 4.-plass
1951 – 16px Bronse
1952 – 7.-plass
1954 – 7.-plass
1958 – 7.-plass
1959 – 6.-plass
1962 – 16px Bronse
1963 – 6.-plass
1990 – 5.-plass

Hjemmebane, drakt, sang og kallenavn
Hjemmebane

Etter at Jordal Amfi ble bygget til De olympiske leker i Oslo i 1952, var dette i mange år den mest moderne og mest anvendte hjemmebanen når det norske landslaget spilte privatlandskamper. Ut over dette var dette også en av arenaene under ishockey-VM 1958, B-VM 1989, ishockey-VM 1999, ishockey-VM 2004 (divisjon I) samt den endelige kvalifiseringsturneringen til vinter-OL 2010.

Andre arenaer som har blitt anvendt er Hamar OL-Amfi (Hamar), Håkons Hall og Kristins Hall (Lillehammer), Gjøvik Olympiske Fjellhall (Gjøvik), Lørenskog Ishall (Lørenskog) , Bergenshallen (Bergen), Siddishallen (Stavanger) og Leangen Ishall (Trondheim). Etter at DNB Arena ble åpnet i Stavanger i 2012 har også denne blitt anvendt i flere privatlandskamper.

Drakt
Norges drakter har i hovedsak vært røde, hvite og blå. De første landslagsdraktene brukt ved ishockey-VM 1937 bestod av hvite trøyer med et nasjonalfarget bånd i rødt, hvitt og blått rundt brystet og armene. Buksene skulle egentlig ha vært blå, men var røde da landslaget ble nødt til å låne buksene til Sportsklubben Gjøa. Fra 1964 til 1984 bestod drakten av en minimalistisk rød drakt med vanrette blå-hvite/rød-blå striper (som i det norske flagget) rundt livet og armene. Foran hadde man bokstavene «NORGE» plassert diagonalt over brystet etter inspirasjon fra NHL-laget New York Rangers' drakter (hvilket var populært blant mange skandinaviske ishockeylag på den tiden).

Adidas overtok i 1984 rettighetene for å levere landslagsdraktene, og man gikk dermed tilbake til designet som liknet det man brukte på starten av 1960-tallet: i stedet for de diagonale bokstavene plasserte man isbjørnelogoet til Norges ishockeyforbund i midten på drakten, og Adidas' tre parallelle striper ble gikk langs armene. Denne drakten ble brukt frem til og med ishockey-VM 1987.

Draktene fikk en stilmessig radikal endring i 1988 etter at det finske selskapet Tackla overtok rettighetene for å levere draktene. I stedet for en relativ minimalistisk design, fikk drakten forskjellige diagonale og vannrette striper og Tacklas diamantfigurer på både drakten og på buksene Denne drakten ble brukt under vinter-OL 1988 i Calgary og ishockey-VM 1989 (B-VM) på hjemmebane. Fra 1990 ble stripene erstattet med en diagonal blå-hvit/rød-blå pil diagonalt på hver side av drakten.

ishockey-VM 2008 i Canada markerte også at Det internasjonale ishockeyforbundet (IIHF) var 100 år gammelt. For å markere dette skulle alle lag spille én kamp hver med en retro-drakt. I kampen mellom Norge og Tyskland den 7. mai valgte Norge å bruke en hvit drakt i stil med den som ble brukt på 1960-tallet. Denne, i likhet med den røde versjonen av drakten, ble også brukt under vinter-OL 2010 da det ikke var tillatt å bruke landenes respektive ishockeyforbunds logoer på OL-draktene (hvilket ikke kun ramte Norge, men også Canada, Finland,Sveits og USA).

1937−1939; 1949-1950  1951   1952−1963  1964−1969Landslagets hjemme- og bortedrakter som ble brukt ved ishockey-VM 1937 til 1939 samt under VM 1949 og 1950. Landslagets hjemme- og bortedrakter som ble brukt ved ishockey-VM 1951. Landslagets hjemme- og bortedrakter som ble brukt fra 1952 til 1963. Landslagets hjemme- og bortedrakter som ble brukt fra 1964 til 1969.1970−1972  1973−1977 1978−1983 1984−1987Landslagets hjemme- og bortedrakter som ble brukt fra 1970 til 1972. Landslagets hjemme- og bortedrakter som ble brukt fra 1973 til 1977.Landslagets hjemme- og bortedrakter som ble brukt fra 1978 til 1984. Landslagets hjemme- og bortedrakter som ble brukt under ishockey-VM 1989. 1988−1989  1990−1993  1994  1995Landslagets hjemme- og bortedrakter som ble brukt under vinter-OL 1988 og ishockey-VM 1989.Landslagets hjemme- og bortedrakter som ble brukt under ishockey-VM fra 1990 til 1993.Landslagets hjemme- og bortedrakter som ble brukt under vinter-OL og ishockey-VM 1994.Landslagets hjemme- og bortedrakter som ble brukt under ishockey-VM 1995. 1996-1997  1998  1999−2005  2006−2008Landslagets hjemme- og bortedrakter som ble brukt under ishockey-VM fra 1996 til 1997.  Landslagets hjemme- og bortedrakter som ble brukt under ishockey-VM 1998 (gruppe B).  Landslagets hjemme- og bortedrakter som ble brukt under ishockey-VM fra 1999 til 2005.  Landslagets hjemme- og bortedrakter som ble brukt under ishockey-VM fra 2006 til 2008. 2009−2013  Vinter-OL 2010  Vinter-OL 2014 2014−2017 Landslagets hjemme- og bortedrakter som har blitt brukt under ishockey-VM fra 2009 til 2013.  Landslagets hjemme- og bortedrakter som ble brukt under vinter-OL 2010.  Landslagets hjemme- og bortedrakter som ble brukt under vinter-OL 2014.  Landslagets hjemme- og bortedrakter som ble brukt fra VM 2014 til VM 2017. Vinter-OL 2018  2018−2021  2022−  Landslagets hjemme- og bortedrakter som ble brukt under Vinter-OL 2018.  Landslagets hjemme- og bortedrakter som har blitt brukt under ishockey-VM siden 2018.  Landslagets hjemme- og bortedrakter som har blitt brukt under ishockey-VM siden 2022. 

Sang
«Heia Norge å, å» var herrelandslaget i ishockey sin offisielle sang til B-VM i Oslo og Lillehammer i 1989, fremført av Kjetil Kjelle (som også var komponist og tekstforfatter), Jon Herwig Carlsen og landslaget selv. Sangen har blitt brukt som målsang når Norge scorer siden ishockey-VM 2013. I 2015 lagde landslaget en ny versjon av sangen. Versjonen ble sunget av Ole-Kristian Tollefsen, Niklas Roest, Martin Røymark og Andreas Martinsen, mens kommentatorlegenden Carlsen dessuten stilte villig opp igjen. I sangen blir spillere som Røymark, Patrick Thoresen, Martinsen, Lars Haugen, Anders Bastiansen, Roest, Jonas Holøs, Morten Ask og Alexander Bonsaksen samt trener Roy Johansen nevnt.

Kallenavn
Det norske landslagets kallenavn, «Isbjørnene», stammer fra isbjørnen som er i logoen til Norges ishockeyforbund.

Landslagstrenere
 År  Navn 1937–1938   Ivar Lytkis 1939–1940; 1949   Trygve Holter 1950   Johan Narvestad 1951–1952   Bud McEachern 1954   Carsten Christensen 1958–1959   Johnny Larntvedt 1961–1962   Johan Narvestad 1963   Knut Kristiansen 1964 (OL)   Rolf Kirkvaag 1964–1965   Åke Brask Gunnar Kroge 1965–1966   Gunnar Kroge 1966–1968   Egil Bjerklund 1968–1971   Luděk Brábník 1971–1974   Åke Brask 1974–1975   Egil Bjerklund 1975–1977   Lennart Skordaker 1977–1981   Ronald Pettersson 1981–1982   Arne Strömberg 1982–1984   Hans Westberg 1984–1985   Barry Smith 1985–1989   Lennart Åhlberg 1989–1991   George Kingston 1991–1994   Bengt Ohlson 1994–1996   Geir Myhre 1996–1997   Brent McEwen 1997–2001   Leif Boork 2001–2016   Roy Johansen 2016–2022   Petter Thoresen 2022–dags dato   Tobias Johansson Kilde: Podnieks, Andrew; Nordmark, Birger: IIHF Guide & Record Book 2013, side 102–103.

Laget
Spillerstall under kvalifisering til Vinter-OL 2026

 Målvakter Nr. Navn Fødselsdato Høyde Vekt          Klubb 31 Jonas Arntzen  ( år) 193 cm 90 kg 3 1 60:00 23 2 21 0 91,30% 2,00  Örebro HK  33 Henrik Haukeland  ( år) 188 cm 93 kg 3 2 118:07 50 5 45 0 90,00% 2,54  Düsseldorfer EG  38 Henrik Holm  ( år) 185 cm 83 kg 0 0 00:00 0 0 0 0 0,00% 0,00  Stavanger Oilers  Backer Nr. Navn  Fødselsdato Høyde Vekt      +/– Klubb 2 Isak Hansen H  ( år) 189 cm 93 kg 1 0 0 0 0 0  Vimmerby HC  4 Johannes Johannesen H  ( år) 181 cm 85 kg 3 1 0 1 0 +2  Lahti Pelicans  7 Sander Vold Engebråten H  ( år) 182 cm 82 kg 2 0 1 1 0 +2  BIK Karlskoga  10 Mattias Nørstebø V  ( år) 178 cm 80 kg 3 0 2 2 2 +2  IF Björklöven  43 Max Krogdahl H  ( år) 188 cm 95 kg 3 0 1 1 0 +4  IK Oskarshamn  49 Christian Kåsastul V  ( år) 178 cm 86 kg 3 0 1 1 0 +2  KooKoo  72 Stian Solberg V  ( år) 189 cm 92 kg 3 0 2 2 4 −2  Färjestad BK  76 Emil Martinsen Lilleberg −  V  ( år) 188 cm 94 kg 3 0 0 0 0 +2  Tampa Bay Lightning  Løpere Nr. Navn  Fødselsdato Høyde Vekt      +/– Klubb 8 Mathias Trettenes V  ( år) 180 cm 82 kg 3 0 0 0 0 0  Stavanger Oilers  12 Noah Steen V  ( år) 185 cm 86 kg 3 0 0 0 0 +2  Örebro HK  17 Eirik Salsten V  ( år) 185 cm 88 kg 3 0 2 2 0 +2  HC Energie Karlovy Vary  18 Thomas Olsen H  ( år) 186 cm 92 kg 3 0 2 2 0 +2  Mikkelin Jukurit  19 Håvard Østrem Salsten V  ( år) 188 cm 90 kg 3 0 0 0 2 0  Storhamar Hockey  20 Mathias Emilio Pettersen V  ( år) 180 cm 82 kg 3 1 2 3 0 0  Texas Stars  22 Martin Rønnild V  ( år) 186 cm 95 kg 3 0 0 0 0 0  Storhamar Hockey  27 Andreas Martinsen V  ( år) 190 cm 105 kg 3 0 0 0 8 0  Storhamar Hockey  28 Michael Brandsegg-Nygård H  ( år) 186 cm 94 kg 3 2 0 2 6 0  Skellefteå AIK  36 Mats Zuccarello V  ( år) 171 cm 74 kg 3 1 4 5 0 +2  Minnesota Wild  37 Markus Vikingstad V  ( år) 194 cm 96 kg 0 0 0 0 0 0  Fischtown Pinguins  40 Ken André Olimb −  V  ( år) 179 cm 81 kg 3 2 2 4 0 +1  Schwenninger Wild Wings  41 Patrick Thoresen −  V  ( år) 180 cm 93 kg 3 4 1 5 0 +2  Djurgårdens IF  71 Eskild Bakke Olsen H  ( år) 187 cm 93 kg 3 0 0 0 0 −1  BIK Karlskoga  Støtteapparat Stilling Navn Nasjonalitet Fødselsdato Landslagstrener Tobias Johansson   ( år) Assistenttrener Niklas Andresen   ( år) Assistenttrener Pär Johansson   ( år)

Landslagskapteiner
 Navn  ÅrJohan Narvestad  1937–1938Johnny Larntvet  1949–1951Roar Bakke  1952–1962Olav Dalsøren  1964Egil Bjerklund  1965Olav Dalsøren  1968Terje Steen  1972Rune Molberg  1980 Geir Myhre  1980–1984 Åge Ellingsen  1988–1990Petter Salsten  1991–1996Ole Eskild Dahlstrøm  1997–1999Trond Magnussen  2000Svein Enok Nørstebø  2001Tommy Jakobsen  2005–2010Ole-Kristian Tollefsen  2011–2014Anders Bastiansen  2014 (VM)Ole-Kristian Tollefsen  2015–2016Jonas Holøs  2017–

Kjente spillere

Anders Bastiansen
Alexander Bonsaksen
Ole Eskild Dahlstrøm
Åge Ellingsen
Pål Grotnes
Rune Gulliksen
Mads Hansen
Lars Haugen
Geir Hoff
Marius Holtet
Jonas Holøs
Tommy Jakobsen
Roy Johansen
Martin Knold
Erik Kristiansen
Espen «Shampo» Knutsen
Trond Magnussen
Jim «Jimmer'n» Marthinsen
Andreas Martinsen
Geir Myhre
Anders Myrvold
Svein Enok Nørstebø
Mathis Olimb
Ken André Olimb
Ole-Kristian Tollefsen
Petter Salsten
Robert Schistad
Bjørn «Botta» Skaare
Per-Åge Skrøder
Lars Erik Spets
Patrick Thoresen
Petter Thoresen
Mats Trygg
Tore Vikingstad
Mats Zuccarello
Spillere i fet er fortsatt aktive på landslaget..

Statistikk og rekorder

 Første, største og siste Første kamp
 Norge 0 – 7  (VM 1937 – 17. februar 1937 i London, Storbritannia) Første seier
 Norge 2 – 0  (VM 1949 – 12. februar 1949 i Stockholm, Sverige) Første OL-kamp
 Norge 2 – 3 (Vinter-OL 1952 – 15. februar 1952 i Oslo, Norge) Første OL-seier
 Norge 9 – 2 (Vinter-OL 1964 – 2. februar 1964 i Innsbruck, Østerrike)Største seier
 Norge 24 – 0 (VM 1975 pulje C – 5. mars 1975 i Sofia, Bulgaria)
 Norge 25 – 1 (VM 2005 divisjon I – 22. april 2005 i Debrecen, Ungarn)Største tap
 Norge 1 – 20 (privatlandskamp – 12. mars 1947 i Tavastehus, Finland)Største VM-tap
 Norge 0 – 12 Canada (VM 1958 – 2. mars 1958 i Oslo, Norge)
 Norge 1 – 13 (VM 1959 – 6. mars 1959 i Brno, Tsjekkoslovakia)
 Norge 2 – 14 (VM 1965 – 5. mars 1965 i Tammerfors, Finland)Største OL-seier
 Norge 9 – 2 (Vinter-OL 1964 – 2. februar 1964 i Innsbruck, Østerrike)Største OL-tap
 Norge 2 – 16 (Vinter-OL 1984 – 9. februar 1984 i Sarajevo, Jugoslavia)Seneste seier i en VM-kamp
 Norge 7 – 1 (VM 2019 – 18. mai 2019 i Bratislava, Slovakia)Seneste tap i en VM-kamp
 Norge 1 – 4 (VM 2019 – 21. mai 2019 i Bratislava, Slovakia)Seneste seier i en OL-kamp
 Norge 2 – 1 OT (Vinter-OL 2018 – 20. februar 2018 i Gangneung, Sør-Korea)Seneste tap i en OL-kamp
 Norge 1 – 6 OAR (Vinter-OL 2018 – 21. februar 2018 i Gangneung, Sør-Korea) 

 Høydepunkter Første seier over Canada
 Norge 4 – 3  (VM 2000 – 1. mai 2000 i Sankt Petersburg, Russland) Første seier over Tsjekkia
 Norge 3 – 2  (VM 2010 – 11. mai 2010 i Mannheim, Tyskland) Første seier over Sverige
 Norge 5 – 4 SO  (VM 2011 – 30. april 2011 i Košice, Slovakia)Største VM-seier i elitedivisjonen
 Norge 12 – 4 (VM 2012 – 12. mai 2012 i Stockholm i Sverige) Første seier over Finland
 Norge 3 – 1  (privatlandskamp – 12. april 2013 i Lillehammer, Norge) Første seier over Russland
 Norge 3 – 2  (privatlandskamp – 19. april 2013 i Stavanger, Norge) 

Flest landskamper
Dette er en liste over spillere med flest landskamper (kun VM og OL-kamper samt OL-kvalifiseringskamper regnes som offisielle landskamper).

 Navn Posisjon År Kamper Klubb ved debutTommy JakobsenBack1992–2010139FurusetMats TryggBack1999–2016136Manglerud StarJonas HoløsBack2005–2022121Sparta WarriorsAnders BastiansenLøper2005–2018116IFK Arboga IKJim MarthinsenMålvakt1980–1995114VålerengaThor MartinsenBack1964–1980113Frisk TigersPer-Åge SkrøderLøper1999–2014113LillehammerMartin RøymarkLøper2008–dags dato112Sparta WarriorsMathis OlimbLøper2007–dags dato111VålerengaMads HansenLøper2000–2014110StorhamarKristian ForsbergLøper2007–2020105StorhamarErik KristiansenLøper1983–199497StorhamarMorten AskLøper2001–201796VålerengaOle Eskild DahlstrømLøper1989–200596FurusetPetter ThoresenLøper1980–199596VålerengaPatrick ThoresenLøper2004–202295Mörrums GoISPetter SalstenBack1987–199592FurusetTrond MagnussenLøper1992–200488StjernenTore VikingstadLøper1995–201088StjernenØrjan LøvdalLøper1983–199583StjernenMarius TryggLøper1999–200782Manglerud StarRobert SchistadMålvakt1991–200082VikingTom RøymarkMålvakt1970–198181Manglerud StarSist oppdatert: 8. november 2019Kilde: hockey.no 

Flest landslagspoeng

 Navn Posisjon Kamper Mål Assist PoengPatrick ThoresenLøper75365086Per-Åge SkrøderLøper113463278Tore VikingstadLøper88274471Mats TryggBack136254469Morten AskLøper96254166Anders BastiansenLøper97292857Ørjan LøvdalLøper83212950Trond MagnussenLøper88192645Erik KristiansenLøper97271643Mads HansenLøper110222345Ole Eskild DahlstrømLøper96241842Sist oppdatert: 6. september 2016Kilde: statistikk for VM-kamper og OL og OL-kvalifiseringskamper hos eliteprospects.com

Flest landslagsmål

 Navn Posisjon Kamper MålPer-Åge SkrøderLøper11346Patrick ThoresenLøper9539Anders BastiansenLøper9729Tore VikingstadLøper8827Erik KristiansenLøper9727Mats TryggBack13625Morten AskLøper9625Ole Eskild DahlstrømLøper9624Mads HansenLøper11022Ørjan LøvdalLøper8321Trond MagnussenLøper8819Sist oppdatert: 6. september 2016Kilde: statistikk for VM-kamper og OL og OL-kvalifiseringskamper hos eliteprospects.com

Andre rekorder
Rekord­beskrivelseRekord­holderRekordDetaljerFlest poeng i en kampPer-Åge Skrøder75 mål og 2 assists (førkvalifisering til OL – 12. november 2004 i Stavanger, Norge)Tore Vikingstad63 mål og 3 assists (førkvalifisering til OL – 11. november 2004 i Stavanger, Norge)Patrick Thoresen63 mål og 3 assists (VM 2012 – 13. mai 2012 i Stockholm, Sverige)Spillere med hattricksPatrick Thoresen2Mot  under VM 2012 – 12. mai 2012 i Stockholm, SverigeMot  under kvalifisering til OL – 8. februar 2009 i Oslo, NorgeTore Vikingstad2Mot  under Vinter-OL 2010 – 20. mai 2010 i Vancouver, CanadaMot  under førkvalifisering til OL – 11. november 2004 i Stavanger, NorgeMarius Holtet1Mot  under VM 2011 – 9. mai 2011 i Bratislava, Slovakia (4 mål)Anders Bastiansen1Mot  under VM 2007 – 7. mai 2007 i Moskva, RusslandPer-Åge Skrøder1Mot  under førkvalifisering til OL – 12. november 2004 i Stavanger, Norge (5 mål)Mats Trygg1Mot  under førkvalifisering til OL – 11. november 2004 i Stavanger, Norge (4 mål)Erik Kristiansen1Mot  under VM 1993 – 26. april 1993 i Dortmund, TysklandBjørn Elvenes1Mot  under VM 1962 – 12. mars 1962 i Colorado Springs, Colorado, USA (4 mål) Første landslagsmålOle BrodalMot  under VM 1937 – 18. februar 1937 i London, Storbritannia

Landslagsspillere med NHL-erfaring
Åtte norske landslagsspillere har spilt kamper for NHL-lag. 

 Spiller Grunnspill Sluttspill Klubber År i NHL Antall landskamper Kamper Mål Assist Poeng Kamper Mål Assist Poeng Mats Zuccarello Aasen 303 71 132 203 48 7 17 24 New York Rangers 2010− 42 Espen Knutsen 207 30 81 111 — — — — Anaheim DucksColumbus Blue Jackets 1997, 2000−2003 40 Ole-Kristian Tollefsen 163 4 8 12 — — — — Columbus Blue JacketsPhiladelphia Flyers 2005−2010 57 Patrick Thoresen 106 6 18 24 14 0 2 2 Edmonton OilersPhiladelphia Flyers 2006−2008 95 Andreas Martinsen 55 4 7 11 — — — — Colorado Avalanche 2015− 66 Jonas Holøs 39 0 6 6 — — — — Colorado Avalanche 2011 88 Anders Myrvold 33 0 5 5 — — — — Colorado AvalancheBoston BruinsNew York IslandersDetroit Red Wings  1995−1997, 2000−2001, 2004 62 Bjørn Skaare 1 0 0 0 — — — — Detroit Red Wings 1978 22

 Yngste debutanter 
NavnFødtDatoAlderMotstanderResultat Ole Eskild Dahlstrøm 4. mars 1970 30. mars 1989   7−4 Johannes Johannesen 1. mars 1997 7. mai 2016   0−3 Mattias Nørstebø 3. juni 1995 1. mai 2015   2−6	

Se også
Norges ishockeyforbund
Norges herrelandslag i kjelkehockey

 Referanser 

 Litteratur 


Eksterne lenker
 Norges ishockeyforbunds offisielle nettsted


Kategori:Ishockey i Norge
Kategori:Herrelandslag i ishockey
Ishockey