Slaget ved Eylau

Slaget ved Eylau var den første store militære konfrontasjonen mellom Napoléon I og Alexander I etter slaget ved Austerlitz. Etter å ha beseiret og nesten tilintetgjort de østerrikske og prøyssiske styrkene i 1805-06, ville Napoléon også beseire den russiske arméen som han anså for å være den farligste. Han jaget den gjennom Preussen og det kom til konfrontasjon i Øst-Preussen ved byen Eylau ikke langt fra den russiske grensen. Slaget ble svært blodig, men uten noen klar seierherre. Slaget ble fulgt opp av slaget ved Friedland 14. juni som ble en av Napoléons største triumfer.
mini|left|Oppstillingen for slaget, 25. januar

Den russiske arméen hadde samlet seg ved Eylau og Napoléon angrep umiddelbart uten å vente på at Michel Neys forsterkninger skulle komme fram. Etter noen timers kamp hadde franskmennene så store tap, og det så ut til at russerne skulle få overtaket, særlig etter at de var i ferd med å trenge helt fram til Napolons egen kommandopost. Da stormet Joachim Murat fram med hele det franske kavaleriet og lyktes å trenge helt fram til det russiske artilleriet til tross for at en stor del av det franske kavaleriet ble utslettet i dette motangrepet. Napoléon satte da inn elitestyrkene i den keiserlige garden, som utgjorde den siste reserven, og lyktes gjennom dette å holde russerne på avstand til sent på kvelden da Ney ankom med sine forsterkninger. Napoléon satte da inn et avgjørende støt mot den russiske styrken i sentrum for å bryte igjennom her. Russerne trakk seg da tilbake i løpet av morgentimene, men de franske styrkene led store tap. Byen Eylau brant og de lå lik og døde hester over et stort område. Napoléon oppholdt seg i området i tre dager før han dro videre.

Referanser

Kategori:Slag under Napoleonskrigene
Kategori:Konflikter i 1807
Kategori:1807 i Preussen
Kategori:1807 i Russland
Kategori:1807 i Frankrike