Bergensbrannen 1916

Bergensbrannen 1916 var en bybrann som fant sted 15. til 16. januar 1916 da store deler av byen Bergen brant. Med unntak av husene på Rådstuplassen ble alle bygningene i strøket Bergen sentrum ødelagt i brannen. 380 bygninger gikk tapt,  mennesker ble hjemløse, og to omkom. Gjennom historien har Bergen vært herjet av utallige branner, men det er denne som omtales som «bergensbrannen».

 Brannen 15.–16. januar 1916 
Klokken fem om ettermiddagen lørdag 15. januar 1916 var tre arbeidere i ferd med å telle varebeholdningen til jernhandler Berstad i en bod ute ved Murallmenningen. Ute blåste det storm. Utpå ettermiddagen skulle noen rør bæres inn fra svalgangen i øverste etasje i sjøboden. Det høye bygget hadde elektrisk lys i lagerrommene, men ikke i gangen. For å se noe under vareopptellingen, tente arbeiderne et stearinlys. I svalgangen lå noen baller med tjæredrev  (dvs. tjæret hamp til å tette båter og vinduer). En av arbeiderne kom borti tjæredrevet med stearinlyset, og straks tok flere av ballene fyr. Formannen reagerte instinktivt med å åpne døren og lempe de brennende ballene på sjøen, men i mellomtiden hadde det blåst opp en kraftig nordavind. Et stormkast inn i boden sørget for at taket snart var overtent, og snart sto hele bygningen i lys lue. Kl. 17:15 ble brannvesenet varslet, både fra brannmelderapparatet på Muren og brannvakten på Skansen. Minutter senere lå et teppe av røyk over Strandgaten. At brannen brøt ut flere etasjer oppe i et bygg, gjorde den ekstra vanskelig å slukke fra starten av.Erik Fossen: «Brann banet vei for ny by», Bergens Tidende, 25. januar 2014

Åpne flammer stod ut fra den antente bygningen, og et fyrverkeri av gnister føk innover langs Vågen. Brannsirenene ulte, og fra Bergenhus festning ble det fyrt av brannskudd.
Brannsjef Rolland og brannkorpset hadde hendene fulle; også reservekorpset på 200 mann var ute, mens stormen liksom jagde brannen foran seg. Skipsreder Lea var blant dem som meldte seg frivillig og hjalp folk å evakuere sine eiendeler. Tre ganger klarte Lea og vennene hans å krysse Gamle Markevei for å hente folks løsøre. Lea var den siste som ga seg; hver gang klærne hans tok fyr, rullet han seg i vannstrømmen i rennesteinen.Norvald Tveit: Fra gull til grønne skoger (s. 42), forlaget Gyldendal, Oslo 1972, ISBN 82-05-05543-2

Ilden spredte seg så raskt innover Strandgaten mot Torvet. Sjøbodene i tre brant som knusk, og brannen fortsatte oppover Markeveien mot Engen. Brannmannskapene innså snart at Strandgaten ikke sto til å redde og anstrengte seg følgelig for å stoppe brannen ved Torgallmenningen. En sjøsprøyte konsentrerte seg om å holde børs- og bankbygningene våte, og lyktes i å redde disse og hindre brannspredning til Vågsbunnen. Lenger vest i byen gikk det imidlertid ikke så bra, ettersom brannmannskapene ikke klarte å stoppe brannen før den nådde brannstasjonen. I syd ble brannen stoppet ved Permanenten, ved hjelp av militære som holdt bygningen våt ved hjelp av presenninger hele natten. Man klarte også å redde østsiden av Ole Bulls plass. Det tok fyr i hotell Norge, men bygningen ble reddet fra brannen. Den Nasjonale Scene ble også reddet etter iherdig innsats fra skuespillerne.

En tid brant det sammenhengende fra Muren og til Lille Lungegårdsvann. Sjødampsprøytene på Vågen sendte tonnevis med sjøvann innover den brennende byen, men det monnet ikke. Sprøyten på Nøstet var til liten hjelp, for den kraftige vinden hindret vannstrålen i å runde Nordnespynten. Inne i sentrum veltet brannen som en ildfoss ned gjennom gatene. Stadige eksplosjoner inne i ildmørjen sendte brennende gjenstander i alle retninger, og den som ville snakke med sidemannen, måtte brøle for å overdøve buldringen fra brannen. En stund så det ut som om også brannstasjonen ville ta fyr. Brannsjef Rolland fortvilte; han bodde ved siden av brannstasjonen, og hadde av den grunn ikke tegnet forsikring. Skipsreder Lea deltok i evakueringen av vennens hjem. Til og med brannsjefens piano fikk de reddet ut; men inne i boligen kunne en ikke stå vinduene nærmere enn en meter på grunn av heten fra brannen som nærmet seg.Norvald Tveit: Fra gull til grønne skoger (s. 43)

Også fengselsbygningen var sterkt truet av ilden. Rundt 50 fanger måtte evakuere. De fleste ble overført til arrestlokalene i Allehelgensgate, men 20 ble satt fri. Bare tre av dem rømte; de andre meldte seg igjen. Hovedpostkontorets arkiver og verdisaker ble brakt i sikkerhet, mens ansatte ved kommunens kontorer på Rådstuplassen fraktet de kommunale arkivene til jernbanevogner som kunne kjøre ut av byen om brannen skulle nå jernbaneområdet. Men det eneste kommunale kontoret som brant, var Bergens kommunale pensjonskasse, som hadde reddet alle verdipapirer ved å benytte seg av forsikringsselskapets Hygeas sikkerhetshvelv i samme bygning.

Brannen hadde lagt øde hele området mellom Torgallmenningen og Murallmenningen. Også området som var regulert etter 1855-brannen mellom Torgallmenningen og brannstasjonen var ødelagt. På en natt var et bysentrum som gikk tilbake til middelalderen, lagt i aske. Det som først måtte gjøres, var å inngjerde brannområdet. Så ble de farlige restene sprengt.

 Gjenoppbyggingen 
Etter brannen stod det igjen 17 bygninger eller bygningsrester, blant annet Telefonkompaniets nye bygg i nybarokk stil, reist i krysset ved det nå forsvunne Veitesmuget;<ref>[https://www.bergenbyarkiv.no/bybrannen/2016/01/12/telefonkompaniets-bygg-i-veiten/ «Telefonkompaniets bygg i Veiten», bergenbyarkiv.no]</ref> i dag med adressen Markeveien 1b.Markeveien 1b, bergen.kommune.no]</ref> Veier ble ryddet for å forbinde Nordnes og Engen. Brakker ble reist for å skaffe lokaler til husløse bedrifter. «Rådhuskomplekset», rådhuskvartalets brakke som ble bygd i 1920 på tomten ved byparken der hotellet Metropol hadde ligget (på hjørnet av Kaigaten og Christies gate), var blant de mer forseggjorte.Morten Heiselberg: HMS anno 1927, Bergens Tidende 31. oktober 2025 Denne tomten ble ellers stående ubebygget i 97 år, inntil Gulating lagmannsrett ble reist i 2013. Det kom opp provisoriske brakker rundt i hele byen til dem som hadde mistet hjemmet sitt, ialt 115 brakker med til sammen 773 leiligheter fordelt på Meyermarken i Sandviken, «Blodbyen» i Gyldenpris og Årstad. Brakkene på Meyermarken ble stående til midten av 1980-tallet; og på Gyldenpris står flere fortsatt.<ref>[https://www.bergen.kommune.no/hvaskjer/tema/kulturminner-i-bergen/kort-om-kulturmiljo/historiske-brakker-og-brakkemiljoer-i-bergen Historiske brakker og brakkemiljøer i Bergen, bergen.kommune.no

De tre arbeiderne i Berstad-boden ble senere dømt til tre måneders fengsel for uforsiktig omgang med ild.

To mennesker omkom. Den ene var en 34 år gammel stenarbeider som hjalp til under slukningsarbeidet. En frontmur i Olav Kyrres gate falt over ham, selv om befalet flere ganger hadde advart ham mot å gå bort dit. Han ble trukket frem i live, tilsett av dr. Pettersen på Fødselsstiftelsen og deretter sendt til Haukeland sykehus, hvor hans bein måtte amputeres; men søndag formiddag døde han. I brannrapporten omtales det som en lykke at bare én person hadde satt livet til, men så ble en eldre håndverker meldt savnet. 18. januar etterlyste avisene den 75-årige filhugger Rasmus Johannessen, bosatt i Dampesmuget<ref>«Dampesmauet», Bergen byleksikon]</ref> 10. Han var blitt dradd ut av huset med makt, men smatt senere inn igjen, sikkert for å hente noe. Han ble funnet død i brannruinene.

Bjørken ved Ole Bull-statuen på den siden som snur mot varehuset Sundt, har svimerker fra bybrannen da bjørken var et ungt tre. Av hotell Norge brant bare de øverste etasjene på hjørnet ut mot Vestre Torggate. Da løyet vinden, så den unge bjørken klarte seg.Trude Haug: «Her er bjørken som ikke lot seg knekke av brann», Bergens Tidende, 8. mai 2012

Etter bybrannen ble det utarbeidet byggeregler for brannstrøket i lov av 4. april 1916. Som tillegg til bygningsloven ble det 27. mai 1918 opprettet et «tilsynsråd for Bergens utseende», på folkemunne «skjønnhetsrådet», bestående av bygningssjefen og 3-5 medlemmer valgt av bystyret. Alle tegninger skulle godkjennes av rådet - gesims- og takhøyde, takform, etasjehøyder, arkitektur, fasadematerialer, til og med fasadereklame og skilter. Rådet hadde uvanlig autoritet, siden avgjørelsene bare kunne endres eller oppheves i regjeringsdepartementene; men i etterkant ble rådet redusert til en slags konsulent for bygningsrådet.Alf Bøe: «Før funksjonalismen», Byggekunst nr 5/6 i 1958 (s. 136)

Noen viktige enkeltpersoner hadde føringen for hvordan det nye sentrum skulle utvikles. Det var de norske arkitektene Finn Berner, Georg Greve og Ole Landmark, i tillegg til den svenske ingeniøren Albert Lilienberg«Albert Lilienberg», det svenske riksarkivet sammen med arkitekt Karl Samuelson. Det var disse to svenskene, Lilienberg og Samuelson, som vant konkurransen om gjenoppbyggingen av Torgallmenningen.Alf Bøe: «Før funksjonalismen», Byggekunst nr 5/6 i 1958 (s. 120)

Noen historikere mener at bergensbrannen var en «nødvendig katastrofe». Før brannen var det et senmiddelaldersk kaos i veinettet, med hus fra 1600-tallet klemt inn der det var mulig, uten plan og preget av at ingen trengte å innhente byggetillatelse for å sette opp bygninger. Brannen ga en etterlengtet utviklingsmulighet. Gatenettet i dagens Bergen ble anlagt etter brannen i 1916, og bygningene stammer også fra denne tiden. Det såkalte «1916-området» ble Bergens viktigste forretningsområde.

Det ble satt i gang innsamlinger til de hjemløse etter brannen. Først i oktober 1940 avsluttet Bergens Privatbank konto 137 303, «Bidrag i anledning af Branden i Bergen 1916 ved Bergens Kommune». Da stod det kr 5 789,90 på kontoen.Mappe 3549/1940, A-0155 arkivet etter finansrådmannen, Bergen byarkiv «Brannstrøksfondet av 1916» har på sin side gitt bidrag til Sjøfartsmonumentet med omkring kr 43 000 og oppussing av Smørsbroens vestside med omkring kr 10 000.

 Bildegalleri 

 Referanser 

 Se også 
 Bybranner i Bergen
 Liste over norske bybranner
 Torgallmenningen (Bergen)

 Litteratur 
 Ihlebæk, Oscar; Bergensbrannen 1916, Bergen 1958
 Thune, Nina: [http://kunsthistorie.com/artikler/mf.pdf Gjenreisningen etter Bergensbrannen i 1916, arkitektur og byggestil (PDF) , mellomfagsoppgave i kunsthistorie ved UiB 1992

 Eksterne lenker 



  Bergensbrannen 1916 og prosessene som fulgte gjenreisningen av brannstrøket
  Bilder før Bergensbrannen 1916
  Bilder etter Bergensbrannen 1916
  Bergensbrannen 1916 - Byen som reiste seg fra ruinene

Kategori:1900-tallet i Bergen
Bergen