Adolf Anderssen

Adolf Anderssen (døpenavn Karl Ernst Adolf Anderssen; født 6. juli 1818 i Breslau, Preussen, død 13. mars 1879 samme sted) var en tysk sjakkmester og en av beste sjakkspillerne på 1800-tallet.

Anderssen har fått et varig ry i sjakkhistorien som vinner av to av sjakkhistoriens mest berømte partier, det udødelige partiet mot Lionel Kieseritzky og det eviggrønne partiet mot Jean Dufresne.

 Liv og karriere 
Anderssen var sønn av byborgeren og kjøpmannen August Heinrich Anderssen og Elisabeth Caroline Schenck.

Selv om Anderssen lærte å spille sjakk allerede ni år gammel, tok det lang tid før talentet fikk utfolde seg, da det i gymnas- og studietida (han studerte matematikk og filosofi) i Breslau var knapt med tilstrekkelig gode motspillere. Fra denne tida stammer noen sjakkproblemer som han publiserte under tittelen Aufgaben für Schachspieler (1842).

I 1851 sendte Berliner Schachgesellschaft ham til den store internasjonale sjakkturneringen i London, og til alles overraskelse sto han igjen som vinner. I et parti utenfor turneringen spilte han det som snart fikk tilnavnet det udødelige partiet mot  Lionel Kieseritzky. I Berlin året etter vant han et parti mot Jean Dufresne som har fått navnet det eviggrønne partiet.

Anderssen var professor i matematikk og tyske språk ved Friedrichs-Gymnasium i Breslau, og kunne bare delta i turneringer i feriene. Han måtte se seg slått av amerikaneren Paul Morphy som var på europaturne i  1858/1859. Sifrene var 2:7 med to remiser, og selv om Anderssen mente at han var ute av trening, forsøkte han ikke å skjule nederlaget, men uttalte at han hadde tapt for et større talent. I Europa ble Morphy nå hyllet som verdens beste sjakkspiller, og er på den måten på sett og vis å anse som den første uoffisielle verdensmester i sjakk.

I 1862 gikk Anderssen igjen seirende ut av en turnering i London. Mange svært sterke spillere deltok, f.eks. kom  Wilhelm Steinitz på 6.-plass. Steinitz og Anderssen spilte en match i 1866, men her måtte Anderssen gi tapt mot den yngre motspilleren, sifrene var 6:8. Det er betegnende for spillestilen at ingen av partiene dem imellom endte remis; den samlede balansen for alle deres partier er 10:9 i favør Steinitz. Etter Anderssen død utropte Steinitz seg selv som verdensmester i sjakk ved å vise til sine seire mot Anderssen, og ingen protesterte mot dette.

Anderssens høyeste  historiske Elo-tall, 2744, nådde han i 1870. Mellom 1861 og 1870 lå han flere ganger øverst på verdensranglista.

Sjakkåpningen Anderssens åpning (1. a2 - a3) er oppkalt etter ham. Med dette uvanlige åpningstrekket vant Anderssen mot Paul Morphy, Louis Paulsen og andre.

 Kjente partier 
 Anderssen – Kieseritzky, London 1851, «det udødelige partiet»Adolf Anderssen vs Lionel Adalbert Bagration Felix Kieseritsky, London 1851, chessgames.com
 Anderssen – Dufresne, Berlin 1852, «det eviggrønne partiet»Adolf Anderssen vs Jean Dufresne, Berlin 1852, chessgames.com
 Anderssen – Lange, Breslau 1859, spansk åpning, Bird-variasjonen (C61)Adolf Anderssen vs Max Lange 1859)  ·  Spanish Game: Bird Variation (C61)  ·  0-1, chessgames.com

 Verk 
 Aufgaben für Schachspieler, nebst ihren Lösungen. 2. opplag, Wrocław 1852

 Referanser 

 Litteratur 


 Hermann von Gottschall: Adolf Anderssen, der Altmeister deutscher Schachspielkunst. Leipzig 1912 (ettertrykk: Edition Olms, Zürich 1980. ISBN 3-283-00042-5)
 Mario Ziegler: Das Schachturnier London 1851. St. Ingbert 2013, ISBN 978-3-944158-00-6, s. 55–63.

 Eksterne lenker 


Kategori:Tyske sjakkspillere
Kategori:Sjakkforfattere
Kategori:Personer fra Wrocław
Kategori:Fødsler i 1818
Kategori:Dødsfall i 1879