Kokaburraer

se inndeling!

Kokaburraer (Dacelo) er en slekt i isfuglfamilien (Alcedinidae) og omfatter fem arter. Kokaburraene er ikke spesielt nært knyttet til vann, slik isfugler ellers er. Artene finnes utelukkende i Australasia, øst for Wallacelinjen. Latterkokaburraen  er verdens største isfugl.

 Etymologi 
Beskrivelsen kokaburra er et lånord fra språket wiradjuri guuguubarra, et onomatopoetikon som etterligner fuglens låt. Fuglene er velkjente for lydene de lager, som er meget høylytte og kan minne om hysterisk menneskelatter.

 Biologi 
Kookaburraene er rovgriske og eter insekter, andres fugleunger og smådyr, som små reptiler og mus, men sjelden fisk. Habitatet varierer, fra regnskog og fuktige skogbevokste skråninger, til mangrover, flomutsatte elvesletter og tørr savanne bevokst av trær, ofte nær store vassdrag. 

Fuglene hekker i tidsrommet september–november, og hunnen legger vanligvis 2–4 egg. Bortsett fra hvitnebbkokaburraen (D. gaudichaud), som ofte lever sammen med ungfugler fra sitt forrige kull, er artene territoriale.

 Inndeling 
Inndelingen følger Birds of the World. De norske artsnavnene er i henhold til Norsk Ornitologisk Forening.

 Coraciformes, råkefugler
 Alcedinidae, isfuglfamilien
 Halcyoninae, (treisfugler)
 Dacelo, kokaburraer
 D. rex, plogkokaburra, finnes primært utbredt i åser og tilstøtende lavland på Ny-Guinea
 D. tyro, fregnekokaburra, er utbredt i det ekstremt sørlige Ny-Guinea og Aruøyene
 D. gaudichaud, hvitnebbkokaburra, er utbredt på Ny-Guinea og omliggende arkipeler og mindre øygrupper
 D. novaeguineae, latterkokaburra, er utbredt i det nordøstre, østre og sørøstre Australia, Kenguruøya, Flinders Island, Tasmania og Ny-Zealand
 D. leachii, larmekokaburra, er utbredt i Nord- og Nordvest-Australia og det sørlige Ny-Guinea

I den monotypiske slekten Lacedo finnes dessuten blåhettekokaburra (Lacedo pulchella), som imidlertid bare finnes vest for Wallacelinjen og nok ikke er en like nær slektning av kokaburraene som navnet tilsier.

 Referanser 
Andersen, M. J., J. M. McCullough, W. M. Mauck, B. T. Smith, and R. G. Moyle (2018). A phylogeny of kingfishers reveals an Indomalayan origin and elevated rates of diversification on oceanic islands. Journal of Biogeography 45(2):269–281. doi: https://doi.org/10.1111/jbi.13139

Winkler, D. W., S. M. Billerman, and I. J. Lovette (2020). Kingfishers (Alcedinidae), version 1.0. In Birds of the World (S. M. Billerman, B. K. Keeney, P. G. Rodewald, and T. S. Schulenberg, Editors). Cornell Lab of Ornithology, Ithaca, NY, USA. https://doi.org/10.2173/bow.alcedi1.01

Woodall, P. F. (2020). Laughing Kookaburra (Dacelo novaeguineae), version 1.0. In Birds of the World (J. del Hoyo, A. Elliott, J. Sargatal, D. A. Christie, and E. de Juana, Editors). Cornell Lab of Ornithology, Ithaca, NY, USA. https://doi.org/10.2173/bow.laukoo1.01

 Litteratur 
 Josep del Hoyo and Nigel J. Collar et al. HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World. Lynx Edicions, 2014, ISBN 978-84-96553-94-1
 Woodall, Peter (2001). Family Alcedinidae (Kingfishers). In del Hoyo, Josep; Elliott, Andrew; Sargatal, Jordi. Handbook of the Birds of the World. Volume 6: «Mousebirds to Hornbills», 2001 ISBN 978-84-87334-30-6

 Eksterne lenker 


Kategori:Råkefugler