Hoppeedderkopper

Aelurillinae
 Agoriinae
 Amycinae
 Ballinae
 Dendryphantinae
 Euophryinae
 Hasariinae
 Heliophaninae
 Hisponinae
 Lyssomaninae
 Marpissinae
 Myrmarachninae
 Pelleninae
 Plexippinae
 Salticinae
 Sitticinae
 Spartaeinae
 Synagelinae
 Synemosyninae

250px|thumb|Utbredelse.

Hoppeedderkopper (Salticidae) er en familiegruppe av edderkopper. De har godt syn og jakter krypende for så å hoppe på byttedyret.

Hoppeedderkopper finnes i hele verdenNorman I. Platnick, 2011. The World Spider Catalog, Version 11.5. American Museum of Natural History.html, med unntak av Antarktis, Arktis og Grønland.

 Utseende 
Kroppen er todelt i en bakkropp og et hode-bryst parti, kalt cephalothorax. De fleste hoppedderkopper har en svært tettbygd, nærmest firkantet, kroppsform. Beina er korte, men kraftige.

Hodet har forfra en slags firkantet form. Foran på hodet er et par uvanlig store øyne, på sidene noen mindre, men fortsatt ganske store øyne. Det bakerste øye-paret sitter ganske langt tilbake på siden av hodet. Tilsammen er det åtte øyne, slik som hos de fleste edderkopper. Hoppeedderkopper skiller seg fra alle andre leddyr ved at de kan fokusere synet. De store øynene midt foran på hodet har muskler som kan flytte litt på netthinnen.

Mange arter er ofte kontrastrikt tegnet, særlig hannene, gjerne med påfallende hvite områder på hodet. Pedipalpene er ofte i en kontrasterende farge. Men det finnes unntak slik som artene i slekten metallhoppeedderkopper Heliophanus som er nesten helt ensfarget svart.

 Levevis 
Hoppeedderkopper er i likhet med andre edderkopper rovdyr. De har godt syn og jakter ofte krypende på trestammer eller bakken. Når de oppdager et bytte, «lister» de seg innpå.  Ved en avstand på ca. 5-6 centimeter, stopper de opp. Kanskje for å fokusere synet. Deretter tar de et målrettet hoppe på byttedyret. De er da alltid festet i en spinntråd fra bakkroppen, som forankring, slik at de ikke skal falle ned. Byttedyrene er vanligvis fluer eller mygg. Hoppeedderkopper spinner ikke fangstnett.

 Paringsatferd 
Hoppeedderkoppene fremviser et vidt spektrum av ulike kurtiseritualer, som har blitt studert nærmere i de seneste årene. Mange av bevegelsene er for raske for at det menneskelig øyet kan oppfatte dem, men kommer fram på videoopttak. For å pare seg, må hannen få sine pedipalper (sekundære kjønnsorganer) inn i hunnens kjønnsåpning uten at hun angriper ham. Som hos de fleste edderkopper er hunnene gjerne betydelig større enn hannene og ville lett kunne drepe dem om de gikk til angrep. Hannen beveger seg varsomt rundt hunnen mens han utfører en rituell «dans» som gjerne omfatter vekselvis løfting og senking av bein og vinking med pedipalpene. I tillegg lager han lyd ved å tromme mot underlaget. Om hunnene responderer på dette, finner paringen sted.

 Systematisk inndeling med norske arter 
Hoppeedderkopper er en stor gruppe med edderkopper og består av over 5 000 arter, fordelt på 560 slekter.Platnick. 2009.

 edderkopper
 Opisthothelae 
 Araneomorfe edderkopper (Araneomorphae) 
 Neocribellata [= Labidognatha]
 Entelegynae 
 Familie hoppeedderkopper (Salticidae)
 Underfamilie Aelurillinae
 Aelurillus Simon, 1884 
 v-hopper Aelurillus v-insignitus (Clerck, 1757)
 Phlegra Simon, 1876
 stripehopper Phlegra fasciata (Hahn, 1826)
 Underfamilie Agoriinae
 Underfamilie Amycinae
 Underfamilie Ballinae
 Ballus C. L. Koch, 1850
 flathopper Ballus chalybeius (Walckenaer, 1802)
 Underfamilie Dendryphantinae
 Dendryphantes C. L. Koch, 1837
 spydhopper Dendryphantes hastatus (Clerck, 1757)
 barskoghopper Dendryphantes rudis (Sundevall, 1833)
 Underfamilie Euophryinae
 Euophrys C. L. Koch, 1834
 spraglehopper Euophrys frontalis (Walckenaer, 1802)
 dverghoppeedderkopper Neon Simon, 1876
 lyngdverghopper Neon levis (Simon, 1871) Kjetil Aakra, Glenn Halvor Morka, Annie Antonsen, Magne Farlund, Roy E. Wrånes, Roar Frølandshagen, Harald Løvbrekke, Per Furuseth, Arne Fjellberg, Martin Lemke, Walter P. Pfliegler, Steinn Andersen, Kjell Magne Olsen, Bjarte Aadland og Kai Berggren (2016) Spiders new to Norway (Arachnida, Araneae) With ecological, taxonomical and faunistic comments. Norwegian Journal of Entomology 63: 6-43.
 mosedverghopper Neon reticulatus (Blackwall, 1853) – meget vanlig i Norge
 robustdverghopper Neon robustus (Lohmander, 1945)
 Pseudeuophrys Dahl, 1912
 steinhopper Pseudeuophrys erratica (Walckenaer, 1826)
 Talavera Peckham & Peckham, 1909
 solhopper Talavera aequipes (O. P.-Cambridge, 1871)
 Talavera petrensis (C.L. Koch, 1837)
 skrenthopper Talavera thorelli (Kulczynski, 1891)
 Underfamilie Hasariinae
 Underfamilie Heliophaninae
 metallhoppeedderkopper Heliophanus C. L. Koch, 1833
 hvitplettmetallhopper Heliophanus cupreus (Walckenaer, 1802)
 myrmetallhopper Heliophanus dampfi Schenkel, 1923
 smaragdmetallhopper Heliophanus dubius C.L. Koch, 1835
 engmetallhopper Heliophanus flavipes (Hahn, 1832)
 Underfamilie Hisponinae
 Underfamilie Lyssomaninae
 Underfamilie Marpissinae
 Marpissa C. L. Koch, 1846
 giganthopper Marpissa muscosa (Clerck, 1757)
 Underfamilie Myrmarachninae
 Myrmarachne MacLeay, 1839
 maurhopper Myrmarachne formicaria (De Geer, 1778) – denne arten er en meget god etterligning av en maur
 Underfamilie Pelleninae
 Pellenes Simon, 1876
 treprikkhopper Pellenes tripunctatus (Walckenaer, 1802)
 Sibianor Logunov, 2001
 Sibianor aurocinctus (Ohlert, 1865)
 Underfamilie Plexippinae
 Evarcha Simon, 1902
 einerhopper Evarcha arcuata (Clerck, 1757) – vanlig i store deler av Norge.
 hvitbåndhopper Evarcha falcata (Clerck, 1757)
 Underfamilie Salticinae
 sebrahoppeedderkopper Salticus Latreille, 1804
 barksebrahopper Salticus cingulatus (Panzer, 1797)
 sebrahopper Salticus scenicus (Clerck, 1757)
 harlekinsebrahopper Salticus zebraneus (C.L. Koch, 1837)
 Underfamilie Sitticinae
 Sitticus Simon, 1901
 Sitticus distinguendus (Simon, 1868)
 Sitticus floricola (C.L. Koch, 1837)
 Sitticus pubescens (Fabricius, 1775)
 Sitticus ranieri (Peckham & Peckham, 1909) 
 Sitticus saltator (O. P.-Cambridge, 1868)
 Sitticus terebratus (Clerck, 1757)
 Underfamilie Spartaeinae
 Underfamilie Synagelinae
 Underfamilie Synemosyninae

 Referanser 

 Litteratur 
 Platnick, Norman I. 2009. The world spider catalog, version 9.5. American Museum of Natural History.
 Fauna Europaea Web Service (2004) Fauna Europaea version 1.1,  www.faunaeur.org – utbredelsesdatabase for europeiske dyr. 

 Eksterne lenker 

 Hoppeedderkopper – www.edderkopper.net  (nosrk)
 Comprehensive resource on the morphology and taxonomy of jumping spiders (Salticidae): www.jumping-spiders.com
 Global Species Database of Salticidae
 Video of a jumping spider's mating behavior 
 World Spider Catalog
 Bimodal breathing in jumping spiders: morphometric partitioning of the lungs and tracheae in Salticus scenicus (Arachnida, Araneae, Salticidae).
 Jumping Spiders of the World
 Jumping Spiders of NW-Europe
 Jumping spiders of Australia
 Jumping spiders of Wisconsin
 Generic key to the West-African salticid genera (PDF, Hungarian/English)
 Movies of Habronattus courtship behavior
 Male jumping spider courtship dance with contact microphone picking up and amplifying sounds


Kategori:Dyr formelt beskrevet av John Blackwall
Kategori:Edderkoppdyr formelt beskrevet i 1841