Maurice Barrès

Maurice Barrès (født 22. september 1862 i Charmes-sur Moselle i Lorraine i Frankrike, død 4. desember 1923 i Neuilly-sur-Seine) var en fransk romanforfatter, journalist, antisemittisk nasjonalistisk politiker og agitator. I sin ungdom var han langt ute på venstresiden som boulangistisk representant, men utviklet etterhvert sin teori om romantisk nasjonalisme og beveget seg ut på den ekstreme høyresiden i løpet av Dreyfus-saken og ble således en anti-dreyfusard sammen med blant annet Charles Maurras. I 1906, ble han valgt inn i både Académie française og folkevalgt representant for Seine-distriktet. Inntil sin død satt han for det konservative Entente républicaine démocratique. Han var en sterk tilhenger av Union sacrée under den første verdenskrig og ble en sterk inspirasjonskilde for generasjoner av franske forfatter, også for monarkister, selv om han ikke var monarkist selv.

 Liv og virke 
Maurice Barrès begynte sin litterære karriere som publisist i Paris, men sadlet senere om og ble forfatter. 

Han debuterte som forfatter på 1880-tallet og slo definitivt igjennom med Sous l'œil des Barbares (1888), som ble fulgt av Un homme libre (1889) og Le jardin de Bérénice (1892) og Du sang, de la volupté et de la mort (1894). Romanene var til å begynne med filosofiske, og handlet om den såkalte «jeg-kulten». Men de ble setterhvert preget først og fremst av nasjonalisme og et sterkt tyskerhat, noet som begynner å fremtre i romanene L'ennemi des lois (1892), og sterkere i trilogien Les déracinés (1897), L'appel au soldat (1900) og Leus figures (1903). 

Barrès ble i 1889 medlem av deputertkammeret, og støttet som sådan den reaksjonære høyremannen Georges Boulanger. Men han ble ikke gjenvalgt i og med boulangistbevegelsens sammenbrudd i 1893. 

Hans Scènes et doctrines du nationalisme (1902), som behandler Dreyfus-krisen 1894-1899, har et mer påtagelig politisk innhold, der Barrès fremholder nasjonalismen og en autoritetsstyrt samfunnsform. Han utgav deretter reiseskildringene Amori et dolori sacrum (1903) og Le voyage de Sparte (1906) fra reiser til Venezia og Grekenland. 

I Les amitiés françaises (1903) dukker for første gangen opp tanker om en revansjekrig mot Tyskland, noe som senere gjenkommer i Au service de l'Allemagne (1905) og Colette Baudoche (1909). I de nest påfølgende romanene La colline inspirée (1913) og La grande pitié des églises de France (1914) utviklet han sin dype religiøse interesse. 

Under første verdenskrig var Barrès febrilt aktiv som journalist, fremst i Ècho de Paris, der han fremst skrev hyldester til den franske hæren. Etter fredsslutningen agiterte han i ord og skrift for en forfranskning av landene rundt Rhinen. 

Hans siste skjønnlitterære arbeider hentet motiver fra Orienten. Kort før sin død utgav han sin farfars, en soldat i Napoleons armés memoarer, men han rakk aldri med den planlagte utgivelse av sine egne memoarer. 

Barrès ble medlem av det franske akademi i 1906, og ble samme år innvalgt som Paris' representant i deputertkammeret, en plass han innehadde frem til sin død.

Hans forfatterkollega Marcel Proust skrev i 1911 til ham: «De er blitt hva ingen annen har vært: en stor forfatter og en stor folkeleder».

 Verker 
 Romaner 
 Le Culte du moi. Examen des trois idéologies (autobiographische Romantrilogie)
 Sous l'oeil des barbares. – Paris: Lemerre, 1888 Gallica
 Un homme libre. – Paris: Perrin, 1889 Gallica
 Le Jardin de Bérénice. – Paris: Perrin, 1891 Gallica
 L'Ennemi des Lois. – Paris: Perrin, 1893 Gallica
 Le Roman de l'énergie nationale (Romantrilogie)
 Les Déracinés. – Paris: Fasquelle, 1897 Gallica
 L'Appel au soldat. – Paris: Fasquelle, 1897
 Leurs figures. – Paris: Juven, 1902
 Les Bastions de l'Est (Romantrilogi)
  Au service de l'Allemagne. – Paris: A. Fayard, 1905 
 Colette Baudoche. – Paris: Juven, 1909
 La Colline inspirée. – Paris: Émile Paul, 1913 Archive.org
 Un jardin sur l'Oronte. – Paris: Plon, 1922

 Norsk oversettelse 
 Colette Baudoche - Fortælling om en ung pike fra Metz - Kristiania, H. Aschehoug & Co, 1916, oversatt av Lorentz Eckhoff

 Fortellinger 
 La vierge assassinée, avec une lettre-préface de l'Auteur. Paris: E. Sansot & Cie, 1904 (deutsch unter dem Titel Der Mord an der Jungfrau, Berlin: Kurt Wolff, 1904)

 Teaterstykker 
 Une journée parlementaire, comédie de moeurs en 3 actes. – Paris: Charpentier et Fasquelle, 1894 Gallica

 Reiseskildringer 
 Du sang, de la volupté, de la mort: Un amateur d'âmes. Voyage en Espagne, Voyage en Italie, etc.. – Paris: Charpentier et Fasquelle, 1894 ) (Gallica) 
 Amori et Dolori sacrum. La mort de Venise. – Paris: Juven, 1903 Gallica
 Le Voyage de Sparte. – Paris: Juven, 1906 Archive.org
 Le Gréco ou le Secret de Tolède. – Paris: Émile-Paul, 1911
 Une enquête aux pays du Levant. – Paris: Plon, 1923.

 Politiske skrifter 
 Étude pour la protection des ouvriers français. – Paris: Grande impr. parisienne, 1893 Gallica
 Scènes et doctrines du nationalisme – Paris: Juven, 1902 Gallica
 Les amitiés françaises. – Paris: Juven, 1903
 La grande pitié des Eglises de France. – Paris: Émile-Paul, 1914
 Une visite à l'armée anglaise. – Paris: Berger-Levrault, 1915 Gallica
 Les Diverses Familles spirituelles de la France. – Paris: Émile-Paul, 1917 Gallica
 L'Ame française et la Guerre (chroniques). – Paris: Émile-Paul, 1915–1920
 Le Génie du Rhin. – Paris: Plon, 1921 
 Faut-il autoriser les congrégations? Les Frères des écoles chrétiennes. – Paris: Plon-Nourrit, 1923 Gallica
 Souvenirs d'un officier de la Grande armée, par [Jean-Baptiste-Auguste Barrès]; publiés par Maurice Barrès, son petit-fils. – Paris: Plon-Nourrit, 1923

 Anhologier 
 Quelques cadences. – Paris: Sansot, 1904 Gallica

 Posthume verker 
 Le Mystère en pleine lumière. – Paris: Plon, 1926
 Les Maîtres. – Paris: Plon, 1927
 Mes cahiers. – Paris: Plon, 1929–1957 (14 bind, samlede notiser, utgitt av sønnen Philippe)

 Nyere utgaver 
 Scènes et doctrines du nationalisme. – Paris: Editions du Trident, 1987
 Mes cahiers: 1896–1923. – Paris: Plon, 1994; herausgegeben von Guy Dupré
 Journal de ma vie extérieure. – Paris: Julliard, 1994; ISBN 2-260-01111-X (de viktigste avisartikler, utgitt av François Broche og Éric Roussel)
 Romans et voyages. – Paris: Editions Robert Laffont, 1999 (de viktigste romaner i to bind, utgitt av Vital Rambaud)
 Un jardin sur l'Oronte. – Transbordeurs, 2005; ISBN 2-84957-006-0
 La Colline inspirée. – Paris: Rocher, 2005; ISBN 2-268-05249-4
 Sparte: Paysage d'un mythe. – Magellan & Cie, 2004; ISBN 2-914330-63-4

 Referanser 

 Litteratur 
 Albert Thibaudet: La vie de Maurice Barrès, Nouvelle Revue Française, Paris, 1924
 René Benjamin: Le Soliloque de Maurice Barrès, Arthème Fayard, 1924 
 Paul Bourget: La leçon de Barrès, À la cité des livres, Paris, 1924
 François Mauriac: La rencontre avec Barrès, 1945, Paris ; nouvelle édition : La Table ronde, 1993 
 Joseph Desaymard, Bourget, Barrès et l'Auvergne. Notes et souvenirs, L'Auvergne Littéraire, s. 11-19, nr 115, 1946
 Henri Mondor: Maurice Barres avant le Quartier Latin, éditions Ventadour, Paris, 1956
 Jean Godfrin: Barrès Mystique, Éditions La Baconière, Neuchâtel, 1962, 290p.
 Jean-Marie Domenach: Barrès par lui-même, Éditions du Seuil, Paris, 1962
 Marcel Laurent:  Pascal et Barrès, L'Auvergne Littéraire, p. }1-21, numéro  187, 1965
 Bernard-Henri Lévy: L'Idéologie française, Grasset, 1981 
 Zeev Sternhell: Maurice Barrès et le nationalisme français, Éditions Complexe, Bruxelles, 1985
 François Broche: Maurice Barrès, Lattès, 1987
 Yves Chiron: Barrès et la terre, Sang de la Terre, 1987
 Emmanuel Godo: La Légende de Venise, Maurice Barrès et la tentation de l'écriture, Presses universitaires du Septentrion, 1996.
 Emmanuel Godo (red.): Ego scriptor, Maurice Barrès et l'écriture de soi, Kimé, 1997.
 Maurice Barrès: Blaise Pascal et l'Auvergne, préface d'Emmanuel Godo, Au Signe de la Licorne, 1999, 240 p.
 Jean-Michel Wittmann: Maurice Barrès romancier. Une nosographie de la décadence, Champion, 2000
 Sarah Vajda: Maurice Barrès, Flammarion, Grandes biographies, Paris, 2000, 
 Philippe Bedouret:  Barrès, Maurras et Péguy face au germanisme (1870-1914), (thèse de doctorat en Histoire des idées politiques de l'École Pratique des Hautes Études), ANRT, Lille, 2007, 2 vol, 748 p., 
 Jean Pierre Colin:  Maurice Barrès, le prince oublié, Infolio, 2008, 249 p.
 François Broche:  Vie de Maurice Barrès, Bartillat, 2012, 352 p.
 Antoine Billot: Barrès ou la volupté des larmes, Gallimard, 2013, 209 p. (L'un et l'autre) (ISBN 978-2-07-014346-7)

 Eksterne lenker 




Kategori:Medlemmer av Académie française
Kategori:Fédération républicaine-politikere
Kategori:Franske forfattere
Kategori:Personer fra departementet Vosges