Albusnegl

Albusnegl (Patella vulgata) er et bløtdyr og tilhører albusneglene som har et lavt, kjegleformet skall. De lever på havstrender (saltvann), i tidevannsonen. De finnes i Norge, langs kysten nord til Hammerfest.

Slektsnavnet Patella kommer fra greske gryte, panne, mens artsnavnet vulgata er hentet fra vanlig, velkjent.

 Utseende 
Albusnegl omtales vanligvis som albuskjell, det vil si en «musling». Det kommer nok av at skallet helt dekker kroppen. Sneglene har et enkelt skall (eventuelt et skall og et lite lokk til åpningen), mens muslingen har to to like skallhalvdeler som omgir dyret.

Skallet er lavt, kjegle eller pyramideformet, ikke snodd eller vridd, bredden er omtrent 4 cm og inntil 6 cm bredt.

Alle snegler i saltvann tilhører forgjellesneglene, som kan stenge skallet med et skallokk (operkulum). Albusnegler mangler dette lokket.

 Bruk 
Et gammel kjerringråd er å anvende albueskjell til å lindre såre brystvorter hos ammende mødre. Skjellene kokes i en halvtime før bruk for å steriliseres. Ansatte ved fødeavdelingene på Sentralsjukehuset i Rogaland tilbyr mødrene albueskjell som avdelingens ansatte plukker på strendene.«Skjellsettende idé», Verdens Gang 20. august 1997

Albuesnegl egner seg også til å smaksette mat. De gis et kakk i skallet, så de slipper taket. Sneglene får et kort oppkok i sjøvann og tas ut av skallet, finsnittes og freses i panne sammen med finhakket løk og pepper. Tilsatt litt vin og ferskvann utgjør dette god kraft til fiskesuppe.Havforsker Torjan Bodvin om albueskjell, NRK

 Levevis 
Albusnegl lever på hardt underlag, som steiner og berg, hvor de suger seg fast. Albusnegl finnes i strandsonen. Den kan suge seg fast til underlaget og kan være svært vanskelig å få løs. Albusnegler lever av å raspe alger av berget med raspetungen. Fine hår i ganen hjelper til med å ta inn maten.

Albusnegl er tvekjønnet. Formering skjer i vinterhalvåret, ved at egg og spermier slippes ut i vannmassene. Dette skjer når det er grov sjø og sterke strømmer. Eggene blir spredt med vannet og larvene lever noen uker pelagisk, det vil si at de svømmer fritt i vannet, før de finner et sted hvor de fester seg. Sneglen kan bli opp til 15 år gammel.

Hos albusnegl er skallets rand nøyaktig tilpasset underlaget og lukker seg tett når skallet er i luft, noe som skjer hver gang det er lavvann eller fjære sjø. Under vann vandrer albusnegl opp til én meter fra utgangspunktet, men er tilbake på samme sted ved lavvann. Sneglen har også med seg litt vann inne i skallet i de periodene den er i luft.

Den forflytter seg og spiser om natten. Sneglen lager et slimspor som den benytter til å finne tilbake til bostedet. Der har den tilpasset skallet slik at det tetter godt ned mot underlaget. På den måten kan den tåle å stå over vannflaten i perioder uten å tørke ut. Det meste av sneglematen består av en kraftig muskel som sneglen bruker som en slags sugeskål til å holde seg fast på underlaget.

 Systematisk inndeling 

 bløtdyr (Mollusca)
 Snegler (Gastropoda)
 Eogastropoda 
 orden Patellogastropoda Lindberg, 1986 
 delgruppe Patellina Van Ihering, 1876
 overfamilie Patelloidea Rafinesque, 1815
 familie albusnegler, Patellidae
 slekt Patella Linnaeus, 1758
 underslekt Patella
 Albusnegl, Patella vulgata Linnaeus, 1758

 Referanser 

 Eksterne lenker 


Kategori:Albusnegler
Kategori:Dyr formelt beskrevet av Carl von Linné
Kategori:Bløtdyr formelt beskrevet i 1758