Wang Ming

Wang Ming (kinesisk: 王明, pinyin: Wáng Míng, opprinnelig Chen Shaoyu 陈绍禹, født  23. mai 1904 i Jinzhai i Anhui i Kina, død 27. mars 1974 i Moskva i Sovjetunionen), var en ledende kommunistpolitiker i Kina. Han var det kinesiske kommunistpartiets fungerende generalsekretær 1931-1932 og dessuten leder for gruppen av de 28 bolsjeviker.

Wang var i 1930-årene en av kommunistpartiets viktigste motstandere av Mao Zedong, fordi Mao hadde avveket fra direktivene fra  Komintern og ortodoks  marxisme-leninisme. Konkurransen mellom Wang og Mao reflektertere maktkampen mellom Sovjetunionen og Komintern på den ene side, og det kinesiske kommunistparti på den annen, om hvilken retning den kinesiske revolusjon skulle ta.

Wang studerte ved Sun Yatsen-universitetet i Moskva og ledet fra 1931 det kinesiske kommunistpartis delegasjon ved Komintern, der han ble valgt til eksekutivkommissar, presidiumsmedlem og stedfortredende direktør. I 1937 fikk Wang gjennomdrevet, mot Maos vilje (som betraktet Chiang Kai-shek som kommunistenes hovedfiende), den annen enhetsfront med   Kuomintang i kampen mot den japanske okkupasjon av Mandsjuria. I 1941 nektet han å foreta noen selvkritikk mot dette, og avlegge Mao lojalitetserklæring. I stedet fortsatte han å kritisere Maos politikk overfor Chiang Kai-shek og Japan. 

Kort etter ble han alvorlig svekket av sykdom. I en senere bok hevdet Wang at Mao hadde forsøkt å  forgifte ham. 

I 1956 dro Wang for medisinsk behandling i Sovjetunion, og vendte aldri tilbake til Kina. Han døde i 1974. 

 Referanser 

 Litteratur 
 Wang Ming: Maos Betrayal, Moskva 1979 (engelsk versjon)

 Eksterne lenker 



Kategori:Kinesiske politikere
Kategori:Personer fra Lu'an