Ai Qing

Ai Qing (kinesisk: 艾青, pinyin:  Ài Qīng , Wade-Giles: Ai Ch'ing; født 27. mars 1910 i landsbyen Fantianjiang i Jinhua i Zhejiang i Kina, død 5. mai 1996 i Beijing) var en kinesisk dikter og maler.

 Liv og virke 
 Bakgrunn 
I en alder av 18 år begynte han på akademiet i Hangzhou og lærte seg en rekke malerteknikker. I  1929 reiste han til Paris der han malte og skrev sine første dikt.  Han studerte Renoirs og Van Gogh under årene i Frankrike, og dessuten Kant og Hegels filosofi. Dessuten studerte han moderne diktere som russeren  Majakovski og ble særlig influert av den belgiske dikter Verhaeren.

 Dikter 
I 1932 vendte han tilbake til Kina, gikk inn i en venstreorientert malerforening og grunnla malerfellesskapet Chundi Huahui. Deretter ble han arrestert av  Kuomintang og var i arrest til 1935.Michael Sullivan: Modern Chinese Artists. A Biographical Dictionary. University Presses of CA, 2006, ISBN 0520244494, s. 4. I Kina skrev han dikt influert av Majakovski.

I 1940-årene og 1950-årene var han aktiv i kommunistiske litteratursammenslutninger. 

In 1957, under anti-høyre-bevegelsen, forsvarte han Ding Ling, ble anklaget for høyreavvik, og ble i 1958 beordret i indre eksil av det kinesiske kommunistparti til gårdsbruk i det nordøstre Kina, fra 1959 videre til Xinjiang. Under kulturrevolusjonen ble han satt til den daglige rengjøring av felleslatrinene i en landsby med 200 innbyggere. Det var et anstrengende arbeide han måtte utfør i fem år, i 60 års alder. Underernæring gikk ut over hans helse, og han mistet langt på vei synet.

Det var ikke mulig for ham å få noe offentliggjort før i 1978. I 1980 reiste han på nytt en tur til Frankrike.http://french.people.com.cn/french/200401/29/fra20040129_65100.html Den franske president François Mitterrand tildelte ham i 1985 Ordre des Arts et des Lettres.

Ai døde i 1996 av lungebetennelse, 86 år gammel. Han forfattet over 20 lange dikt og rundt 1000 kortere, og rundt 200 essays.

Han er far til kunstneren Ai Xuan (født 1947) og konseptkunstneren Ai Weiwei (født 1957).

 Verker 
 Kuangye (1940; Villmarken)
 Xiang taiyang (1940; Mot solen)
 Beifang (1942; Nord)
 Guilai de ge (1980; Gjenkomstsang)

 Ai Qing quanji (Samlede verker) i 1991.

 Verker på fransk 
 Le chant de la lumière «Guang de zange » 光 的 赞 歌, éditor, oversetter Ng Yok-Soon. Ed. les Cent fleurs, 1989
  De la poésie ; Du poète / Ai Qing  « Shilun » 诗 论, translator Chantal Chen-Andro, Wang Zaiyuan, Ballouhey, Centre de recherche de l’Université de Paris VIII, 1982
 ''Poèmes / Ai Ts’ing, éditor, translator Catherine Vignal. Publications orientalistes de France, 1979.
 Le récif : poèmes et fables / Ai Qing, éditor, translator Ng Yok-Soon. Ed. les Cent fleurs, 1987

 Verker på engelsk 
 Eugene Chen Eoyang (red): Selected Poems of Ai Qing, Indiana University Press, 1982

 Antologier 



 Referanser 

 Eksterne lenker 
 Artikkel i chineseliterature.com i Internet Archive

Kategori:Kinesiske forfattere
Kategori:Kinesiske malere
Kategori:Kinesiskspråklige forfattere
Kategori:Personer fra Jinhua
Kategori:Ordre des Arts et des Lettres
Kategori:Fødsler i 1910
Kategori:Dødsfall i 1996