Eivind Saxlund

Eivind Saxlund (født 8. februar 1858 i Fredrikshald, død 10. desember 1936) var en norsk jurist, forretningsmann og skribent, mest kjent for sine antisemittiske holdninger.

Saxlunds far var juristen Even Saxlund (1811–1902). Selv avla Eivind Saxlund juridisk embedseksamen i 1882 og ble høyesterettsadvokat i 1886. Han giftet seg med Anna Magdalena Sundt (1863–1950) i Bergen i 1887, svigerinne av August Christian Mohr (1847-1918), og fikk fire barn, hvorav Sigurd Saxlund (1892–1986) som var medlem i Quislings nazistparti Nasjonal Samling (NS) og ordfører i Arendal under andre verdenskrig, ga ut flere rasepolitiske bøker og var onkel til Eivind Saxlund d. y. (1922–2011), frontkjemper på østfronten og siden underdirektør i Finansdepartementet.Institutt for norsk okkupasjonshistorie om Jødehat og frimurer-paranoia

Eivind Saxlund fikk brev som handelsborger i Kristiania i 1894 og drev flere firmaer ved siden av juristkarrieren.

Blant den første antisemittiske propagandaen i Norge er Eivind Saxlunds Jøder og Gojim. Det er et rasepolitisk kampskrift som ble utgitt i 1910, og kom i utvidet utgave allerede året etter.Saxlund advarte mot et semittisk livssyn som en trussel mot Norges nasjonale karakter. Han kritiserte at jødene hadde fått frihet til å praktisere sin religion og mente at jødene i Norge laget en stat innenfor staten. Saxlund og andre på den tiden fremhevet at det krevde mot å si sannheten om jødene. 

I forbindelse med at Jøder og Gojim kom i en tredje utgave våren 1922, forsvarte Saxlund også «Sions vises protokoller», et konspirasjonsteoretisk skrift fra 1905 om jødenes påståtte forsøk på å oppnå verdensherredømme. De angivelig hemmelige møteprotokollene hadde kommet ut på norsk som Den Nye Verdenskeiser. Zions Lærde Ældstes Protokoller i 1920, men i 1921 var referatene blitt avslørt som en forfalskning konstruert av tsarens sikkerhetspoliti.«Norge vokn op!»: Syv norske aktørers fortolkning og bruk av «Sions vises protokoller» 1920-1945, Martin Aasbø Ringdals masteroppgave fra 2018 (nedlastbar som PDF)

I 1923 anla høyesterettsadvokat Saxlund injuriesøksmål mot journalist Paul Gjesdahl i Dagbladet som hadde omtalt Jøder og Gojim som «antisemittisk smusslittertur».Retssaken om Jøder og Gojim : stenografisk referat av retsforhandlingene i meddomsretsak i juni 1923 : høiesteretsadvokat E. Saxlund mot journalist Paul Gjesdahl  (Pueblo) (Aass forlag, 1923). Utgitt av saksøkeren. Saxlund tapte rettssaken, men fikk støtte mot kritikerne på lederplass i Nationen; her skrev redaktør Thorvald Aadahl at Saxlund «kjæmpet en racekamp» mot «[d]en store jødebevægelse som langsomt, men sikkert tar strupetak paa Europa».Michelet (2014) s. 39-40.Simonsen (2009) s. 47. Holdninger som disse gikk gradvis av moten i norske borgerlige aviser, og utover i 1930-årene ble den antisemittiske retorikken betydelig nedtonet.Michelet (2014) s. 66.

I sitt forfatterskap var Saxlund sterkt påvirket av den tyske, jødefiendtlige journalisten Theodor Fritsch (1852–1933) og den britiskfødte, tyske filosofen Houston Stewart Chamberlain (1855–1927). For eksempel var Jøder og Gojim i hovedsak en samling av Fritschs rasepolitiske forestillinger, blant annet om den den ariske rases overlegenhet. 

Saxlund skrev også i det antisemittiske organet Nationalt Tidsskrift som ble startet i 1916 av Mikal Sylten (1873-1964).

 Bibliografi 


 Momenter til Livsanskuelse paa biologisk Grundlag (1923) 	
 Blut und Geist: Bausteine zu einem biologischen Weltbild (1926)

 Litteratur 
 Olaf Sunde Christensen, Jøder og gojim : mottakelsen av et antisemittisk skrift fra 1910  (Hovedoppgave i historie, Universitetet i Oslo, 1998)

 Referanser 

Kategori:Norske høyesterettsadvokater
Kategori:Norske forretningsfolk
Kategori:Norske forfattere
Kategori:Personer fra Halden kommune
Kategori:Fødsler i 1858
Kategori:Dødsfall i 1936
Kategori:Antisemittisme