Trappefamilien

se inndeling!

Trappefamilien eller trapper (Otididae) består av mellomstore til meget store terrestriske fugler som hovedsakelig er tilknyttet åpent gresskledd sletteland i den gamle verden og Oseania, men det biologiske mangfoldet er størst i Afrika. Familien består av 26 arter fordelt i ni slekter, hvorav fire er monotypiske. Familien inngår som eneste familie i ordenen trappefugler (Otidiformes). Blant trappene finner man også verdens tyngste flygedyktige nålevende fugl.

 Taksonomi 
miniatyr|venstre|Svartbuktrappe 
Trapper ligner litt på tranefugler og var av morfologiske årsaker tidligere plassert i ordenen Gruiformes, men moderne forskning har avdekket at slektskapet til tranefuglene ikke er spesielt nært. De er derfor plassert i sin egen orden, Otidiformes, som videre inngår i den urangerte superordenen Otidimorphae.

Trappenes nærmeste nålevende slektninger er turakoene (Musophagiformes), og disse utgjør ifølge Jarvis et al. (2014) tilsammen en klade som er søstergruppen til gjøkefuglene (Cuculiformes). Prum et al. (2015) mener imidlertid at turakoene utgjør den basale linjen, og at derfor gjøkefuglene må være trappenes nærmeste slektning. Det nøyaktige slektskapet mellom disse gruppene er ikke endelig avklart.

 Biologi 
Trapper er langbeinte og langhalsede mellomstore til meget store fugler () med primært terrestrisk atferd. De største fuglene (først og fremst koritrappe) kan trolig veie opp mot  og måle opp mot  (105–128 regnes som normalt for hanner, 120 cm som typisk) i høyde. Noen jegere har imidlertid hevdet å ha fanget en stortrappe som veide hele , men påstanden har aldri latt seg verifisere. Derimot ble det for noen år siden funnet en død stortrappe i Spania som veide hele . Koritrappe er imidlertid størst av dem, med ei offisiell vekt på inntil  for levende hannindivider. Den blir dessuten høyere enn stortrappe og har i snitt større gjennomsnittsvekt og større vingespenn. Begge artene er allikevel blant de største fuglene i verden som kan fly. Til sammenligning veier en meget stor kongeørn rundt  og de aller største knoppsvanene og andeskondorene .

Noen av slektene (Otis, Ardeotis og Chlamydotis) har ekstrem kjønnsdimorfisme, i det vekten for hunner kun ligger på omkring 1/3–1/4 av hannens og høyden rundt 2/3 av hannens.

Artene mangler baktær og har derfor ingen forutsetninger for trelevende atferd og vagling. Fuglene kan fly, men flyr sjelden (av og til så sjelden som en til to ganger i uken). Den engelske beskrivelsen av disse fuglene, «bustards», er sammensatt av det latinske ordet avis og det tapte spanske uttrykket tarda (men ikke i betydningen langsom), som er beslektet med det engelske ordet tread i betydningen walking; altså .

Trapper trives i tropisk, subtropisk og varmt temperert klima, typisk i flatt gresskledd terreng, av og til med småvokst eller sparsom krattskog og mindre spredte busker og småtrær på.

 Inndeling 
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl (NNKF) og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017).

 Otidiformes, trappefugler
 Otididae, trappefamilien, 9 slekter, 26 arter
 Otis, monotypisk
 Ardeotis, 4 arter
 Chlamydotis, 2 arter
 Neotis, 4 arter
 Eupodotis, 10 arter
 Lissotis, 2 arter
 Houbaropsis, monotypisk
 Sypheotides, monotypisk
 Tetrax, monotypisk

 Referanser 
Alonso, Juan C.; Magaña, Marina; Alonso, Javier A.; Palacín, Carlos; Martín, Carlos A.; Martín, Beatriz (2009). The Most Extreme Sexual Size Dimorphism among Birds: Allometry, Selection, and Early Juvenile Development in the Great Bustard (Otis tarda). The Auk 126 (3): 657.

Collar, N. (2016). Bustards (Otididae). In: del Hoyo, J., Elliott, A., Sargatal, J., Christie, D.A. & de Juana, E. (eds.). Handbook of the Birds of the World Alive. Lynx Edicions, Barcelona.

Jarvis, E.D., S. Mirarab, A.A. Aberer, et al. (2014), Whole-genome analyses resolve early branches in the tree of life of modern birds, Science 346, 1320-1331. DOI: http://science.sciencemag.org/content/346/6215/1320/tab-pdf

Doreen Mcolaugh (2018) Kori Bustard . Bird Life Botswana. Besøkt 2020-07-08

Prum, R.O., J.S. Berv, A. Dornburg, D.J. Field, J.P. Townsend, E.M. Lemmon, and A.R. Lemmon (2015), A comprehensive phylogeny of birds (Aves) using targeted next-generation DNA sequencing, Nature 526, 569-573. DOI: https://doi.org/10.1038/nature15697

Syvertsen, P. O., Ree, V., Hansen, O. B., Syvertsen, Ø., Bergan, M., Kvam, H., Viker, M. & Axelsen, T. 2008. Virksomheten til Norsk navnekomité for fugl (NNKF) 1990-2008. Norske navn på verdens fugler. Norsk Ornitologisk Forening. www.birdlife.no (publisert 22.5.2008). Besøkt 2016-04-10

Syvertsen, P.O., M. Bergan, O.B. Hansen, H. Kvam, V. Ree og Ø. Syvertsen 2017: Ny verdensliste med norske fuglenavn. Norsk Ornitologisk Forenings hjemmesider: http://www.birdlife.no/fuglekunnskap/navn/om.php

Winkler, D. W., S. M. Billerman, and I.J. Lovette (2020). Bustards (Otididae), version 1.0. In Birds of the World (S. M. Billerman, B. K. Keeney, P. G. Rodewald, and T. S. Schulenberg, Editors). Cornell Lab of Ornithology, Ithaca, NY, USA. https://doi.org/10.2173/bow.otidid1.01

 Eksterne lenker 



Kategori:Dyr formelt beskrevet av Constantine Samuel Rafinesque
Kategori:Fugler formelt beskrevet i 1815