Manduca rustica

Manduca rustica er en sommerfugl som tilhører familien svermere (Sphingidae). Denne kraftige arten kan ha et vingespenn på opptil 15 cm og er en av de største svermerne. Kan kjennes fra beslektede arter på at den har et stort innslag av hvitt i vingene kombinert med at bakkroppen har gule sideflekker.

 Utseende 
En stor til meget stor (vingespenn 87 – 150 mm) svermer, mørkebrun med store innslag av hvitt. Hodet er for det meste hvitt, brystet mørkebrunt med en hvit tegning i midten, bakkroppen har en bred, brun midtstripe med et par små, hvite flekker på hvert ledd, på sidene med firkantede, gule flekker på det andre, tredje og fjerde leddet. Forvingen er brun, hvit ved roten, med et bølgete, hvitt tverrbånd rundt 1/3 ut i vingen, nær spissen med et bredt, lysebrunt tverrbånd, innenfor og utenfor dette med smale, ufullestendige, hvite bånd. Bakvingen er mørkebrune med to mørkere tverrbånd og hvite flekker ved bakhjørnet. Larven er grønn, huden kledt med små pigger, på sidene med fiolette og gule skråstriper. Hornet på bakkroppen er piggete. Puppen har en lang, utoverbøyd, kølleformet sugesnabel-slire.

 Levevis 
Larvene kan gå på en rekke forskjellige planter i familiene Oleaceae, Verbenaceae, Boraginaceae og Bignoniaceae, også en del dyrkede planter. De voksne sommerfuglene besøker planter med åpne, dype blomster.

 Utbredelse 
Denne arten formerer seg fra de sørligste statene i USA (hvor den finnes fra Virginia i øst til California i vest) og sørover i alle fall til Uruguay. Streif-individer kan påtreffes lenger nord i USA.

 Underarter 
Manduca rustica rustica (Amerika)
Manduca Rustica calapagensis (Holland, 1889) (Galápagosøyene)
 Manduca Rustica cortesi (Cary, 1963) (Mexico)
Manduca Rustica Cubana (Wood, 1915) (Cuba, Jamaica)
Manduca Rustica harterti (Rothschild , 1894) (Lesser Antilles, inkludert Bonaire og St. Lucia)

 Kilder 
 Oehlke, W. Sphingidae of the Americas – Manduca rustica. 
 Eksterne lenker 


Kategori:Svermere
Kategori:Sommerfugler formelt beskrevet i 1775
Kategori:Dyr formelt beskrevet av Johann Christian Fabricius