Grunnprinsipp

Grunnprinsipp eller det første prinsipp er innen filosofien og vitenskapen et grunnleggende påstand eller en antagelse som ikke kan avledes fra noen annen påstand eller antagelse. De første prinsippene i filosofien er fra første årsak holdninger og undervist i henhold til Aristoteles,Juma, Aly (16. januar 2017): «Aristotle and the Importance of First Principles», Medium og nyanserte versjoner av første prinsipper blir referert til som postulater i henhold til Immanuel Kant. Bourke, Vernon (1966): Ethics, New York: The Macmillan Co., s. 14.

Innen fysikk er en størrelse eller verdi basert på grunnprinsipper dersom den kan beregnes ut ifra et sett grunnleggende etablerte fysiske lover og konstanter, og ikke behøver nye konstanter og modeller.

Innen matematikk kalles et grunnprinsipp et aksiom eller postulat.

 Filosofi 
I filosofi er grunnprinsipper fra første årsak, et begrep som ble innført med Aristoteles,«First Cause», New World Encyclopedia betegner holdninger ofte referert til som a priori termer og argumenter, som er kontrastert til a posteriori termer, resonnement eller argumenter, ved at de førstnevnte ganske enkelt antas og eksisterer før prosessen med resonnering og sistnevnte utledes eller utledes etter den innledende prosessen med resonnering. Grunnprisnippene eller de første prinsippene blir generelt behandlet i filosofien som som epistemologi (erkjennelsesteori), men er en viktig faktor i enhver metafysisk spekulasjon (abstrakt eller resonnerende tankevirksomhet).«spekulasjon», NAOB

I filosofi er første prinsipper ofte noe synonymt med a priori og aksiomatisk resonnement.<ref> Hintikka, Jaakko (november 2011): «What is the axiomatic method?», The Classical Model of Science Ii: The Axiomatic Method, The Order of Concepts and The Hierarchy of Sciences, 183(1), s. 69-85.</ref>Edgeworth, F.Y. (juli 1922): «The Philosophy of Chance», Mind New Series, 31 (123), s. 257-283.

 Antikkens gresk filosofi 
I antikkens greske filosofi er et grunnprinsipp, som andre prinsipper, avledet fra det vesentlige greske betegnelsen arche' (også transkribert som arkhé) «ἀρχή», Wiktionaryarche, Merriam-Webster Dictionary og senere «første prinsipp» eller «element». I forlengelsen kan det bety «førsteplass», «leder» (jf. arkont), «begynne».«arch-», Online Etymology Dictionary Konseptet med en bue (latin arcus, engelsk arch)«arch (n.)», Online Etymology Dictionary ble tilpasset fra de tidligste kosmogoniene til Hesiod og orfisme, gjennom de fysiske teoriene om førsokratisk filosofi og Platon før de ble formalisert som en del av metafysikk av Aristoteles. Arche (ἀρχή) er et gammelgresk ord med primære betydninger «begynnelse», «opprinnelse» eller «kilden/årsaken til handling»:ἐξ ἀρχῆς fra begynnelsen, eller det opprinnelige argumentet, «ordre/kommando». Peters, Francis E. (1967): Greek Philosophical Terms: A Historical Lexicon, NYU Press, s. 23. Det første prinsippet eller elementet tilsvarer «det ultimate underliggende stoffet» og «det ultimate upåviselige prinsippet». Sandywell, Barry (1996): Presocratic Philosophy vol.3. Routledge New York. ISBN 9780415101707; s.28, 42.

Grunnprinsipper i formal logikk
I formal logikk, det vil si et system av påstander som er logisk forenlig med hverandre, er det sannsynlig at noen av påstandene kan utledes fra andre. For eksempel i syllogismen: «Alle mennesker er dødelige; Sokrates er et menneske; Sokrates er dødelig» kan det siste utsagnet avledes fra de to forrige, som dermed er grunnprinsipper. Et eksempel fra Ludvig Holbergs Erasmus Montanus: Mens «En sten kan ikke flyve; Mor Lille kan ikke flyve; Altså er Mor Lille en sten», ikke er en syllogisme. Da måtte for eksempel det første utsagnet vært «Alt som ikke kan flyve er stener».«Om Erasmus Montanus», Holbergs skrifter

Et grunnprinsipp kan ikke utledes fra noe annet. Det klassiske eksempelet er Evklids Elementer. Hundrevis av påstander baseres på et sett definisjoner, postulater og fellesbetegnelser som etableres som grunnprinsipper. Verket begynner med definisjoner av grunnleggende begreper som et punkt, en linje, en flate, en sirkel og så videre. Euklid framsetter så en rekke påstander (aksiomer) som er av en slik art at de ikke kan bevises, men som kan aksepteres som intuitivt sanne. Ett eksempel er aksiomet som sier at to ikke-parallelle linjer vil møtes i et punkt. Av aksiomene utleder så Euklid ved deduktiv logikk en serie teoremer. Ett eksempel er beviset for at i en rettvinklet trekant vil arealet av en halvsirkel fra hypotenusen være lik summen av arealene for halvsirklene fra katetene.

Aristoteles er forfatter av den tidligste bevarte tekst om logikk, og formulerte et prinsipp som senere er regnet som kilden til navnet grunnprinsipp i sin Meta ta physica''.

 Referanser 

Kategori:Logikk
Kategori:Filosofi
Kategori:Abstraksjon
Kategori:Epistemologi