Tertullianus

Quintus Septimius Florens Tertullianus, på norsk og flere andre språk kjent under kortformen Tertullian, (ca. 160–240) regnes for en av oldtidskirkens mest betydningsfulle teologer. Han var en velutdannet borger i den nordafrikanske byen Kartago i dagens Tunisia, og etter sin konvertering til kristendommen da han var mer enn 30 år, ble han en svært ivrig forkjemper for den kristne tro.

 Teologi 
Tertullianus var den første teolog som skrev på latin og er regnet som "latinens far" i kristendommen. Latin var et administrasjonsspråk og det gjorde derfor tenke- og uttryksrommet mindre for åndelige temaer i "latinsk tenkning". Selv om mange av hans verker i dag har gått tapt, er det mange vitnesbyrd om at hans skrifter og teologi hadde stor utbredelse og anerkjennelse i ettertiden. Hans skrivestil var meget aggressiv, men også sarkastisk og humoristisk. Hans skrifter fikk avgjørende betydning for utviklingen av den teologiske terminologien og dogmatikken på latin, blant annet går begreper som trinitas, sacramentum, tilbake til ham. Teologisk sett er han påvirket av Ireneus av Lyon. Han bidro til Bibelens kanondannelse og formulerte som den første kirkens treenighetslære. Han holdt også fast på kristendommens jødiske opphav, herunder Det gamle testamente, og dermed bidro han til å skille kristendommen fra antikkens greskinspirerte filosofi og religion.

Tertullianus regnes blant apologetene («forsvarer» på gresk, det vil si trosforsvarer) i likhet med eksempelvis Justin Martyr og Tatianus. Senere brøt han med den katolske kirke fordi han mente den var for ettergivende i disiplinære spørsmål, og hellet mot montanismen, stiftet av profeten Montanus i Frygia i 170-årene.

Tertullianus har ofte blitt beskrevet som en kvinnehater, særlig på bakgrunn av følgende sitat fra De Cultu Feminarum «Vet dere at hver av dere er en Eva? Guds dom over deres kjønn lever i denne tid: Skylden må nødvendigvis leve den òg. Dere er djevelens innfallsport. Dere er den kvinnen som forgrep seg på det forbudte tre. Dere er den første frafalne fra den guddommelige lov. Dere er den kvinnen som overtalte ham som enn ikke djevelen våget å antaste. Dere ødela så skjødesløst mennesket, Guds bilde. For deres frafalls skyld måtte selv Guds sønn dø.» Tertullians skrifter; norsk Oversettelse i Karen Armstrong: Historien om Gud (s. 25), Gyldendal, ISBN 9788205303652 Han kaller videre kvinnen for «Satans port». Som senere betegnet som "den første store teolog" og "den første kirkefader" kan hans kvinnesyn ha blitt fatalt ødeleggende for urkristendommens revolusjon for kvinnens frihet. 

I sitt verk om asketisk faste fastslår han at bare den magre - ikke den muskuløse - kommer seg gjennom frelsens port. Idrett fordømmes i sterke ordelag. I Om forestillingene medgir han at idrett nevnes i Bibelen, men hopp og kast er tåpelige handlinger; spesielt bryting er Satans verk. Tertullianus skriver at han gleder seg til dommedag, da han med fryd skal se filosofer og skuespillere brenne i helvetes ild, likeså vognstyrere og idrettsmenn. Å være tilskuer ved dommedag spår han vil gi større glede enn et besøk på teateret, veddeløpsbanen eller idrettsplassen.Johan_Henrik_Schreiner: «Olympiaden i antikken», P2-akademiet, NRK 1994, ISBN 82-711821-96

I skriftet De Oratione (Om bønnen) kapittel 8 finnes det første skriftlige forsøk på "forklaring" av den meningsløse 6. bønnen i Fadervår. Fra grunnteksten på koinegresk har den konkordante oversettelse av 6. bønnen til norsk vært slik: "Led oss ikke inn i fristelse". "Led oss ikke" er uforståelig teologi i bønn til Gud og i tillegg er Gud og "fristeren" blandet sammen. Tertullian kan derfor fatalt ha bidratt at senere "lærde" (som f.eks. Martin Luther i Den lille- og store katekisme) mente seg i stand til å skrive forklarende ord om dette bønneleddet, og slik blitt stående som umulig å forholde seg til videre i 1800 år - og således også ha forstyrret viktig tenkning om begrepet "fristelse" i disse årene.

 Skrifter 
Tertullianus skrev en lang rekke verker. Det nøyaktige antallet er ukjent, men i hvert fall rundt tredve. Mest kjente er Apologeticum (Forsvarsskriftet), som er et systematisk forsvar for den kristne tro. I Adversus Praxean (Mot Praxeas) formuleres treenighetsdoktrinen, og i De praescriptione haereticorum (Om kjetternes forskrift) og i Adversus Marcionem (Mot Marcion) hevder han sin kritikk og avvisning av gnostisisme og marcionisme.

 Referanser 

 Eksterne lenker 

 The Tertullian Project, et nettsted som tilbyr alle skirftene til kirkefaderen, både på latin som på mange andre språk og oversettelser.
 Catholic Encyclopedia: Tertullian
 Tertullian i 1911-utgaven av Encyclopædia Britannica
 Early Christian Writings: Tertullian
 EarlyChurch.org.uk Detaljert bibliografi og artikler.
 Jerome's On Famous Men kapittel 53 er gitt til Tertullianus.
 Tertullian's works: tekster, bibelordbok og frekvensliste.

Kategori:Kirkefedre
Kategori:Kristne teologer
Kategori:Personer fra guvernementet Tunis