Hugh Dowding

Hugh Caswell Tremenheere Dowding, 1. baron Dowding, (født 24. april 1882, død 15. februar 1970) var en britisk offiser (air chief marshal) i Royal Air Force. Dowding var sjef for RAF Fighter Command under slaget om Storbritannia.

Dowding utdannet seg til flyger og meldte seg frivillig til Royal Flying Corps i desember 1913. Under første verdenskrig kommanderte han en skvadron jagerfly, men ble etter hissige diskusjoner med overordnede sendt tilbake til Storbritannia.

I mellomkrigstiden fortsatte Dowding i RAF og utviklet i 1930-årene, som sjef for RAFs Fighter Command, det såkalte Dowdingsystemet. Det var verdens første integrerte luftforsvarssystem med radar, plotting av flyangrep og radiokontroll av egne fly. Utvikling av moderne jagerfly som Hawker Hurricane og Supermarine Spitfire var også prioritert av general Dowding. 

Dowding nådde pensjonsalder i juni 1939, men grunnet den spente internasjonale situasjonen ba han om å få fortsette og det ble innvilget. General Dowding blir gitt mye av æren for at britene vant slaget om Storbritannia.

Liv og virke
 Bakgrunn 
Hugh Dowding ble født i den skotske byen Moffat i 1882 og fikk sin tidlige utdannelse ved St. Ninian's Boys' Preparatory School i Moffat, en skole hans far hadde bidratt til å etablere. Etter å ha flyttet til England forsatte Hugh Dowding ved Winchester College og tok deretter militær utdannelse ved Royal Military Academy. Han tjenestegjorde deretter i ulike britiske kolonier i Royal Garrison Artillery.

 Militær karriere 
Dowding tjenestegjorde i Gibraltar, Ceylon, Hongkong og India. Etter å ha returnert til Storbritannia tok han videre utdanning ved Army Staff College i januar 1912 før han ble postert til Garrison Artillery på Isle of Wight i 1913. Etter å ha fått interesse for fly fikk Dowding sivilt flysertifikat og var deretter ved den militære Central Flying School hvor han så fikk sine «vinger» som militærflyver. Selv om Dowding ble satt opp på Royal Flying Corps liste over reserver så returnerte han til Isle of Wight for å fortsette sin tjeneste der. Det var imidlertid kortvarig, og august 1914 sluttet han seg til Royal Flying Corps som pilot i No. 7 Squadron. 

 Første verdenskrig 
Under første verdenskrig ble Dowding sendt til Frankrike i 1915 og ble utnevnt til sjef for 16 Squadron. Etter slaget ved Somme kom Dowding i konflikt med general Hugh Trenchard, øverstkommanderende for Royal Flying Corps over behovet for å la piloter med lang tjeneste hvile. Dowding ble derfor sendt tilbake til Storbritannia og selv om han ble utnevnt til brigadegeneral så han ikke mer aktiv tjeneste under første verdenskrig.

 Mellomkrigstiden 
Hugh Dowding sluttet seg så til det nye separate flyvåpenet Royal Air Force og fikk erfaring i ulike seksjoner for opplæring, logistikk, utvikling og forskning. Dowdings hustru Clarence døde etter et kort ekteskap og han ble alene med deres sønn Derek. I 1924 ble Dowding, med grad av air commodore, utnevnt til stabssjef for RAF Iraq Command. I 1929 ble han utnevnt til air vice marshal og ble med i Air Council. I 1933 ble Dowding utnevnt til air marshal og han ble adlet året etter.

I 1936 ble Hugh Dowding utnevnt til sjef for det nylig etablerte Fighter Command. I den stillingen var han ansvarlig for utviklingen av et luftforsvarssystem, senere kjent som Dowdingsystemet, et konsept han selv hadde ideen til. Sentralen for Dowdingsystemet var Fighter Commands hovedkvarter ved RAF Bentley Priory, et ombygd gods i den nordvestlige utkanten av London. Dowding var også aktiv i innfasing av moderne jagerfly, spesielt Hawker Hurricane og Supermarine Spitfire. I 1937 ble Dowding utnevnt til air chief marshal.

 Andre verdenskrig 
Hugh Dowding skulle egentlig gå av med pensjon i juni 1939, men grunnet den spente internasjonale situasjonen så ble han bedt om å fortsette inntil mars 1940. Våren 1940 ble han igjen bedt om å fortsette, først til juli og så til sist til oktober 1940.

Under slaget om Frankrike i mai og juni 1940 var britene under sterkt press fra Frankrike om å avgi jagerfly for å støtte de allierte hærstyrkene, men Dowding argumenterte sterkt mot dette da han var redd for at det ville føre til en sterk svekkelse av forsvaret av Storbritannia. Da den allierte motstanden i Frankrike kollapset samarbeidet Dowding tett med Air Vice-Marshal Keith Park, sjef for 11 Fighter Group med å organisere jagerflydekning for evakueringen fra Dunkerque, hvor det britiske ekspedisjonskorpset i Frankrike ble hentet ut fra havnen og strendene i Dunkerque.

Gjennom sommeren og høsten 1940 motsto Dowdings Fighter Command, i slaget om Storbritannia, det tyske Luftwaffes angrep. I tillegg til den store betydningen selve Dowdingsystemet hadde for det britiske luftforsvaret så gjorde han mye for å skaffe ressurser til sine styrker, som erstatningsfly og flyvere. Dowding sørget også for å ha en solid reserve og ikke på noe tidspunkt under slaget var over halvparten av Fighter Commands styrker avsatt til kampsonen over det sørøstlige England. Selve gjennomføringen av slaget overlot Dowding for det meste til sine underordnede sjefer.

Flyverne i Fighter Command så «Stuffy» Dowding som en distansert leder, men en som samtidig brød seg om sine menn og han refererte ofte til sine «dear fighter boys» som sine «chicks». Hans sønn Derek var en av dem, han var flyver i 74 Squadron.

På grunn av hans brilliante og detaljerte forberedelse av Storbritannias luftforsvarsstyrker mot et mulig tysk angrep og hans forsiktige styring av ressurser under selve slaget blir Dowding i dag vanligvis gitt hovedæren for landets seier i slaget om Storbritannia.

Dowdings påfølgende avgang (han gikk motvillig av med pensjon) har blitt knyttet til hans vanskelige temperament og manglende diplomati og politisk sans i de interne konfliktene i RAF. Hans avgang har spesielt blitt koblet til diskusjonen om «Big Wing», hvor en rekke offiserer argumenterte for å utkjempe avgjørende slag med Luftwaffe, i stedet for Dowdings bruk av en mer forsiktig strategi (Fabianstrategi). En annen årsak som blir nevnt for hans avgang er Fighter Commands manglende evne til å møte tyske bombetokt om natten. 

Den nyutnevnte Chief of the Air Staff, Air Chief Marshal Charles Portal avsatte Dowding fra stillingen som øverstkommanderende for Fighter Command i november 1940. Etter fratredelsen ble Dowding sendt til USA i et spesialoppdrag for Ministry of Aircraft Production, der gjorde han seg imidlertid upopulær ved sin åpenhjertighet. Ved tilbakekomsten i 1942 gjorde han en studie i bruken av RAFs personell, før han ble endelig pensjonert i juli 1942. Året etter ble han adlet, som Baron Dowding of Bentley Priory.

 Pensjonstilværelse 
I sin pensjonstid ble Dowding interessert i spiritualisme og skrev bøker og holdt foredrag om emnet. Han avviste tradisjonell kristendom og sluttet seg til Teosofisk samfunn. Sammen med sin andre kone, Muriel Dowding, engasjerte han seg også i arbeidet for dyrenes rettigheter og ble vegetarianer. På sine eldre dager ble Dowding stadig mer bitter på hva han anså som RAFs dårlige behandling av han, at et forslag om å utnevne han til Marshal of the Royal Air Force ble lagt til side anså han som nok en fornærmelse fra sin gamle tjenestegren. 

Hugh Dowding ble med årene stadig mer plaget med leddgikt og måtte de siste årene av sitt liv benytte rullestol. Dowding døde i sitt hjem i Tunbridge Wells, Kent, den 15. februar 1970, 87 år gammel. I en minnegudstjeneste i Westminster Abbey ble hans aske stedt til hvile under  the Battle of Britain minnevindu i kirkens Royal Air Force kapell.

 Minnesmerker 
mini|Statue til minne om Hugh Dowding
En statue av Dowding står plassert utenfor kirken St Clement Danes i City of Westminster, London, med følgende inskripsjon:

Andre monumenter til minne om Dowding finnes i hans fødeby Moffat og i Royal Tunbridge Wells hvor han bodde sine siste år. Det er også en byste av han i the War Memorial Cloister ved Winchester College.

 Bibliografi 

 Many Mansions Rider & Co, London 1943
 Lychgate Rider & Co, London 1945
 Twelve legions of angels: essays on war affected by air power and on the prevention of war Jarrolds, London 1946
 God's magic: an aspect of spiritualism Museum Press, London 1946
 The Dark Star Museum Press, London 1951

 Referanser 

 Litteratur 

 Basil Collier: Leader of the few, the authorised biography of Air Chief Marshal The Lord Dowding of Bentley Priory Jarrolds, London 1957.
 Robert Wright: Dowding and the Battle of Britain Macdonald & Co, London 1969. ISBN 0-356-02922-0
 Robert Buderi: The Invention That Changed the World. How a Small Group of Radar Pioneers Won the Second World War and Launched a Technological Revolution Touchstone, New York 1997. ISBN 0-684-83529-0
 Peter Checkland: Information, Systems and Information Systems, making sense of the field Wiley, Chichester 1998. ISBN 0-471-95820-4

 Eksterne lenker 


  Omtale av Hugh Dowding fra RAFs sider om slaget om Storbritannia 
  Dowdings berømte brev om RAFs ressurser våren 1940 
  Dowdings oppsummering av slaget om Storbritannia 

Kategori:Britiske generaler
Kategori:Britiske baroner og baronesser
Kategori:Order of the Bath
Kategori:Personer fra Dumfries and Galloway