Skoghøns

se inndeling

Skoghøns (Tetraonini) er et tribus som sorterer i underfamilien Phasianinae i fasanfamilien (Phasianidae). Artene lever i tempererte til arktiske områder på den nordlige halvkula. Gruppa består av ti slekter med tilsammen 19 arter, hvorav de fleste er jaktbare.

 Biologi 
Mange av artene har spektakulære paringsritualer, der hannene duellerer om retten til å pare seg. Paringsleiken kan være et svært populært skue for mennesker, for eksempel tiurleiken og orrhaneleiken.

Skoghøns eter hovedsakelig vegetabilsk kost, men tar også insekter for å spe på proteinbehovet, spesielt når de før opp unger.

De ble tidligere regnet som en selvstendig familier, Tetraonidae, men plasseres nå i tribuset Tetraonini i fasanfamilien. Kimball og Braun (2014) fant ut at koklassfasan (Pucrasia macrolopha) var basal i tribuset Tetraonini, men en analyse gjort med komplett mitokondrielt genom plasserer nå denne arten som basal i Phasianini. Kalkunene (Meleagris) er ofte blitt plassert blant skoghønsene, men regnes nå til et eget tribus. Disse gruppene er ifølge HBW Alive skoghønsenes nærmeste nålevende slektninger.

 Inndeling 
Inndelingen følger International Ornithological Congress og er i henhold til Kimball, Hosner & Braun (2021). Norske navn på arter og grupper følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017). Navn på arter og grupper i parentes er ikke offisielle, men kun midlertidige beskrivelser i påvente av en offisiell beskrivelse.

 Galliformes, hønsefugler
 Megapodiidae, ovnhønsfamilien
 Cracidae, hokkofamilien
 Numididae, perlehønsfamilien
 Odontophoridae, tannvaktelfamilien
 Phasianidae, fasanfamilien
 Rollulinae, (jungelrapphøns eller jungelrapphøner)
 Pavoninae
 Phasianinae
 Lerwini
 Ithaginini
 Lophophorini
 Meleagridini, kalkuner
 Phasianini
 Pucrasiini
 Rhizotherini
 Tetraonini, skoghøns, (10 slekter, 19 arter)
 Bonasa (1 art)
 B. umbellus, kragejerpe
 Tetrastes, jerper, (2 arter)
 T. bonasia, jerpe
 T. sewerzowi, kinajerpe
 Lagopus, ryper, (3 arter)
 L. lagopus, lirype
 L. muta, fjellrype
 L. leucura, hvithalerype
 Dendragapus (2 arter)
 D. obscurus, blåjerpe
 D. fuliginosus, sotjerpe
 Falcipennis (1 art)
 F. falcipennis, amurjerpe
 Canachites (1 art)
 C. canadensis, granjerpe
 Tetrao, storfugler, (2 arter)
 T. urogallus, storfugl
 T. urogalloides, svartnebbstorfugl
 Lyrurus, orrfugler, (2 arter)
 L. tetrix, orrfugl
 L. mlokosiewiczi, kaukasusorrfugl
 Centrocercus (2 arter)
 C. urophasianus, salviejerpe
 C. minimus, gunnisonjerpe
 Tympanuchus (3 arter)
 T. phasianellus, spisshalejerpe
 T. cupido, storpræriejerpe
 T. pallidicinctus, småpræriejerpe

 Referanser 
R.T. Kimball, P.A. Hosner, E.L. Braun (2021) 

Kimball, R.T.,and E.L. Braun (2014), Does more sequence data improve estimates of galliform phylogeny? Analyses of a rapid radiation using a complete data matrix, Peer J. 2, e361.

Meiklejohn, K.A., M.J. Danielson, B.C. Faircloth, T.C. Glenn, E.L. Braun, and R.T. Kimball (2014), Incongruence among different mitochondrial regions: A case study using complete mitogenomes, Mol. Phylogenet. Evol. 78, 314-323.

McGowan, P.J.K. & Bonan, A. (2017). Pheasants, Partridges, Turkeys, Grouse (Phasianidae). In: del Hoyo, J., Elliott, A., Sargatal, J., Christie, D.A. & de Juana, E. (eds.). Handbook of the Birds of the World Alive. Lynx Edicions, Barcelona

Syvertsen, P. O., Ree, V., Hansen, O. B., Syvertsen, Ø., Bergan, M., Kvam, H., Viker, M. & Axelsen, T. 2008. Virksomheten til Norsk navnekomité for fugl (NNKF) 1990-2008. Norske navn på verdens fugler. Norsk Ornitologisk Forening. www.birdlife.no (publisert 22.5.2008). Besøkt 2016-08-07

Syvertsen, P.O., M. Bergan, O.B. Hansen, H. Kvam, V. Ree og Ø. Syvertsen 2017: Ny verdensliste med norske fuglenavn. Norsk Ornitologisk Forenings hjemmesider: http://www.birdlife.no/fuglekunnskap/navn/om.php

 Eksterne lenker 


Kategori:Hønsefugler
Kategori:Fugler formelt beskrevet i 1820
Kategori:Dyr formelt beskrevet av William Elford Leach