Gabriel Fauré

Gabriel Fauré (1845–1924) var en fransk komponist og organist. 

 Liv og virke 
 Bakgrunn
Gabriel Fauré var fra ni års alder elev under Louis Niedermeyer og (fra 1861) Camille Saint-Saëns ved École Niedermeyer.

Karriere
Han ble organist i Rennes 1866. I 1870 ble han innrullert i hæren og deltok under beleiringen av Paris under Den fransk-prøyssiske krig. Under Pariskommunen oppholdt han seg Rambouillet og i Sveits. 

Da han vendte tilbake til Paris i oktober 1871 ble han organist og kapellmester i Saint-Sulpice. Han var i med i kretsen rundt Pauline Viardot, og var samme år med på å stifte Société Nationale de Musique. Han ble også organist ved St. Honoré. 

Fra 1874 var han organist i Madeleine-kirken i Paris, hvor han fylte inn for Saint-Saëns som var kirkens faste hovedorganist. Han overtok denne stillingen da Saint-Saëns ble pensjonist i 1877. 

Han etterfulgte Jules Massenet som professor i komposisjon ved konservatoriet i Paris i 1896 og var konservatoriets direktør fra 1905. Hans tid ved konservatoriet ble preget av konflikter med konservative krefter i undervisningen som Fauré forsøkte å gestalte på sin måte. Han ble tvunget til å avgå i 1920. Blant hans elever var Maurice Ravel og Nadia Boulanger.

For sitt virke ble han i 1920 tildelt Æreslegionens storkors. 

Fauré skrev musikk i et bredt utvalg sjangre; blant hans mest kjente verk er Rekviem i d-moll og Pavane (op. 50).

 Verkliste 
 Cantique de Racine, opus 11  tilegnet César Franck
 Violinsonate nr. 1 A-dur, opus 13 (1875–1876)
 Pianokvartett nr. 1 c-moll, opus 15 (cirka 1877–1883)
 Berceuse, opus 16 (1879) (for fiolin og piano/fiolin og orkester)
 Romance  Bb-dur, opus 28 (cirka 1877)
 Pianokvartett nr. 2 g-moll, opus 45 (cirka 1885–1886) Requiem, opus 48
 Pavane i fiss-moll, opus 50
 Dolly Suite, opus 56 (1893–1897)
 Shylock Suite, opus 57
 Andante  Bb-dur, opus 75 (cirka 1878)
 Messe Basse (cirka 1880)
 Pelléas et Mélisande (suite), opus 80 (inspirert av Maurice Maeterlincks skuespill med samme navn)
 Prélude
 Fileuse
 Sicilienne
 La Mort de Mélisande
 Pianokvintett nr. 1 d-moll, opus 89 (cirka 1887–1906)  tilegnet Eugène Ysaÿe
 Violinsonate nr 2 e-moll, opus 108 (1916)
 Masques et Bergamasques (Suite), opus 112
 Pianokvintett nr. 2 c-moll, opus 115 (1921) tilegnet Paul Dukas
 Strykekvartett E-dur, opus 121 (cirka 1923)

 Referanser 

 Litteratur 
 Peter Jost (utg.): Gabriel Fauré. Werk und Rezeption. Mit Werksverzeichnis und Bibliographie. Kassel/Basel/London/New York/Prag 1996. ISBN 3-7618-1271-X
 Marie-Claire Beltrando-Patier: Gabriel Fauré – Leben und Werk. in: Peter Jost (Hrsg.): Gabriel Fauré. Werk und Rezeption. Mit Werksverzeichnis und Bibliographie. (1996) S. 21–37
 Philippe Fauré-Fremiet: Gabriel Fauré. Albin Michel, Paris 1957.
 Vladimir Jankélévitch: Gabriel Fauré et l’inexprimable. Paris 1974.
 Marie-Claire Beltrando-Patier: Les Mélodies de G. Fauré. Thèse de doctorat, Université de Strasbourg II. Strasbourg 1978.
 Gabriel Fauré: Correspondance présentée et annotée par Jean-Michel Nectoux. Paris 1980.
 Michel Faure: Musique et société du Second Empire aux années vingt autour de Saint-Saëns, Fauré, Debussy et Ravel. Paris 1985.
 Jean-Michel Nectoux: Gabriel Fauré „Les Voix du clair-obscur“. Paris 1990, 2008. ISBN 2-213-63547-1
 Jean-Michel Nectoux: Fauré : seine Musik – sein Leben; »Die Stimmen des Clair-obscur«, Kassel ; Basel [u. a.] : Bärenreiter, 2013, ISBN 978-3-7618-1877-0
 Jessica Duchen: Gabriel Fauré. Phaidon Press, London 2000. ISBN 0-7148-3932-9
 Graham Johnson: Gabriel Fauré, the songs and their poets.'' Farnham 2009. ISBN 0-7546-5960-7

 Eksterne lenker   




Kategori:Franske komponister
Kategori:Franske organister
Kategori:Personer fra Pamiers
Kategori:Romantiske komponister
Kategori:Operakomponister
Kategori:20. århundres komponister
Kategori:Æreslegionen