Oldtidsvei

Oldtidsvei er betegnelsen på et veiløp som kan føres tilbake til eldre tider. Oxford Dictionary definerer en oldtidsvei (trackway) som «en sti formet av gjentatt tråkking av folk eller dyr».«Trackway» , Oxford Dictionaries. Sitat: «A path formed by the repeated treading of people or animals.» Over tid utviklet mange av disse stiene seg til veier. Noen slike tråkk, både av mennesker og dyr, er bevart i vulkansk aske eller torvmyr som tidsvitner fra forhistorisk tid.

 Afrika 
 Tanzania 
En del av de eldste oldtidsveier for menneskelige stamfedre er oppdaget i Tanzania. Oldtidsveien Laetoli er berømt for homininifotspor bevart i vulkansk aske. Etter at fotavtrykkene ble avsatt i asken, har mykt regn sementert askelaget til tuffstein, og således bevart den veien disse tidlige menneskene har vandret. Tre enkeltindivider, der den ene gikk i sporene etter de andre, var sporene etter den tredje vanskelige å oppdage. Da sporene fører i samme retning, kan de ha blitt avsatt av en gruppe, men ingenting annet støtter antagelsen om en kjernefamilie som sammen besøker et vannhull.Harrison, Terry (19. januar 2011): Paleontology and Geology of Laetoli, Tanzania: Human Evolution in Context: Geology, Geochronology, Paleoecology and Paleoenvironment. 1. Springer Science & Business Media, ISBN 978-9048199556, s. 402«Laetoli Footprints», PBS, inkludert video

 Sør-Afrika 
I Sør-Afrika er det funnet to oldtidsveier med fotspor, en ved Langebaan og en ved Nahoon. Begge ble funnet i fossilerte sjøsanddyner. Ved Nahoon er det funnet minst fem arter av virveldyr, inkludert tre fotspor fra menneskeaper, bevart som avstøpninger.Roberts, David L. (2008): «Last Interglacial Hominid and Associated Vertebrate Fossil Trackways in Coastal Eolianites, South Africa», Ichnos : An International Journal for Plant and Animal Traces, 15 (3-4), s. 190-207 Avtrykkene ved Langebaan er de eldste dokumenterte spor avsatt av mennesker, rundt 117.000 år gamle.«South Africa West Coast: Langebaan Footprints: A Walk With Eve», The Cape Odyssey, juni/juli 2002
 Europa 
 Norge 
Mange av Norges oldtidsveier er blitt del av moderne veiutbygging, og noen er gjengrodd, men deler kan fortsatt gjenfinnes. Professor Dahls gate midt i Oslo er en forlengelse av Hegdehaugsveien, der det slyngete veifaret er bevart og røper den gamle opprinnelsen.«Professor Dahls gate», Oslo byleksikon]</ref> Noen av veiene er fredet. Mange steder er kunnskapen om de gamle veiløpene glemt fordi de oppstod i forhistorisk tid, og skriftlige kilder mangler. Andre steder kan deler finnes som stier mellom gårder i området. Gamle veiløp forbi gravhauger og andre oldtidsminner viser seg ofte å være en oldtidsvei.

Statens vegvesen har et eget skilt for å markere oldtidsveier.

Det eneste stedet i Norge som har navnet Oldtidsveien i Sentralt stadnamnregister, ligger i Sarpsborg kommune.Faktaark: Oldtidsveien, Kartverket Fylkesvei 130 har fått betegnelsen på grunn av alle gravfunn og helleristninger langs denne veien.
 Danmark 
Broskov oldtidsvei regnes som Nordens vakreste og mest velbevarte oldtidsvei, oppdaget i 1949 under drenering.Borskov oldtidsvei, Sør-Sjælland Den ligger ved et vadested rundt 5 km nordvest for Præstø og består av en nesten 70 m lang og 3,5 m bred brolegging fra 300-400 e.Kr., restaurert i 2009.«Broskov oldtidsvej» i Den Store Danske på lex.dk. Hentet 1. mars 2023 fra  «Ellemosestien» ligger i Nordsjælland og er en rundt 100 m lang oldtidsvei, solid bygget med en 3 m bred og 60 cm tykk brolegging av naturstein og kantet av stabbestein.Tibirke bakker og Ellemosen I steinalderen var området en liten saltvannsfjord med en liten bebodd øy i. Gradvis tørket fjordarmen ut til myr og våtmark. I dag vet man ikke hvor denne oldtidsveien førte.«Ellemosestien» Nord for København fører oldtidsveien i Farum forbi jættestuen GretteshøjJættestuen Gretteshøj, Farum og videre over Sortemosen (= Svartmyren) til Ryget skog. Området krysses av tolv dype hulveier.Oldtidsstier, Farum 
I Nørrejylland finnes rester av en oldtidsvei ved Hjørring.Oldtidsveien ved Hjørring I Himmerland i nærheten av Aars ligger den store myren Borremosen, mest kjent for funnet av tre myrlik. På en holme i myren søkte jernalderbønder rundt 300 f.Kr. sammen i en landsby de befestet med vollgrav. En brolagt vei førte fra tørt land ut til Borremose-festningen som ble gjenoppdaget på 1920-tallet og fredet i 1937. Stedet kan besøkes i dag, der man bruker den gamle brolagte veien til og fra.«Borremoseveien», Veier i Danmark

 Irland 
På Irland er Corlea en oldtidsvei bygget på en myr. Det ble anlagt et helt nettverk av slike veier over myren.Corlea trackway, 1. mars 2020 Veiene er bygd opp med tømmer av hassel, bjørk og ore lagt på tvers langs sporet. Tidvis er tømmeret krysset for å gi bedre støtte. Andre tilsvarende oldtidsveier over myrer, toghers, er avdekket og datert til rundt 4000 f.Kr., anlagt og vedlikeholdt av lokale bønder i bronsealderen og inn i jernalderen.<ref>[https://raisedbogs.ie/togher-road-spuds/ The mystery of the Togher Road Corlea-veien er fra rundt 148 f.Kr. Den ble avdekket i 1994 og er den lengste i sitt slag i Europa. Andre eksempler på slike veianlegg er funnet i England (Somerset Levels,Somerset levels]</ref> Englands største våtmarkområde<ref>[https://www.rspb.org.uk/our-work/conservation/landscape-scale-conservation/sites/somerset-levels-and-moors/ Somerset levels and moors) og i Tyskland.«Corlea Ancient Trackway», Megalithic Ireland

 Storbritannia 
I romersk Britannia ble mange av oldtidsveiene bygget over av romerne og dannet fundamentet for deres romerske veier. Før romerne benyttet folk disse oldtidsveiene for å reise mellom bosetningene, men de var uegnet for rask forflytning av tropper og utstyr.«Roman and Saxon Roads and Transport», Dartford Town Archive

Disse bosetningene var forbundet med hverandre ved oldtidsveier, tidvis referert til som «grønne spor».«A Brief Introduction to Ancient Paths and Highways», Historic England 14. oktober 2015 Veiene eller stiene følger ofte naturlige konturer i landskapet, og utviklet seg over tid da dyr ble drevet fra sted til sted og folk gikk til og fra naboboplasser. Mye av landet var skogkledt; dalstrøkene var fruktbare og var ideelle fisk, jordbruk og gressing av krøtter.

Oldtidsveiene ga forbindelse mellom gårdene og markene, andre gårder, og gravtyper som langhauger. Veiene knyttet også sammen adskilte lokaliteter til leirmøtesteder og transport av flint som krysset landet. Andre var mest sannsynlig prosesjonsveier, som eksempelvis førte til det enorme tempelet ved Avebury i Wiltshire. Langdistanseveier var de som i dag er kjent som:
 Icknield-veien, strekker seg 161 km fra Buckinghamshire til Norfolk.«The Icknield Way, Ancient Trackway», The Modern Antiquarian
 Ridgeway National Trail strekker seg 137 km langs krittåsene fra Wiltshire til Buckinghamshire.
 Harrow Way
 Pilgrims' Way i North Downs.
 Mariners' Way i Devon
 Saints' Way i Cornwall
Noen oldtidsveier følger åsryggene, mens andre følger lavere høyder. Lavlandet var i sin tid preget av tett skog og vårmark, og på lange strekninger var det en fordel å følge åsryggene. Ridgeway gikk antagelig fra The Wash langs krittvollskrenten over England via Avebury til den engelske kanal over Salisbury-sletten, en mye lengre rute enn den nåværende nasjonale turstien.
Kunsten å bygge veier over myrene, slik som de over Somerset Levels, ble lært av tidlige beboere. Enorme antall tømmerstokker knyttet sammen torvøyene over myrene. Sweet Track er en veiforbindelse over Glastonbury-myrene i Somerset, og er antatt å være en av verdens eldste veianlegg, datert til 3800-tallet f.Kr. (neolittisk tid). Det er i dag bygget en kopi som gir en naturtro opplevelse av oldtidsveien.Jewkes, Maisie (4. april 2013): «The Sweet Track», Ancient History Encyclopedia«The Sweet Track & Other Trackways» , Avalon Marshes Somerset

Ved vadesteder ble det bygget bro, og flere veier møttes for å benytte seg av broene. Betydelige bosetninger vokste opp ved broene, og det vokste frem handelsplasser.

 Tyskland 
Det er funnet to oldtidsveier i Tyskland, begge i WittmoorNaturreservatet Wittmoor nord i Hamburg, med navnene Bohlenweg I og Bohlenweg II. På tysk kalles en oldtidsvei for Altstraße («gammel-gate»), mens Bohlenweg er en oldtidsvei bygget av Bohlen, planker. De ble oppdaget i henholdsvis 1898 og 1904, og dateres til 300- (II) og 600-tallet e.Kr. (I). Begge forbandt øst- og vestbreddene av det tidligere utilgjengelige myrområdet. En del av den eldste fra romertiden har en fast utstilling ved Hamburgs arkeologiske museum.Articus, Rüdiger; Brandt, Jochen; Först, Elke; Krause, Yvonne; Merkel, Michael; Mertens, Kathrin; Weiss, Rainer-Maria (2013): Archaeological Museum Hamburg Helms-Museum: A short guide to the Tour of the Times. Hamburg: Archaeological Museum Hamburg publication - Helms-Museum. 103. ISBN 978-3-931429-24-9, s. 108

 Se også 

 Hulvei
 Tjodvei
 Oldtidsveien (Østensjø)
 Oldtidsveien på Stovner
 Oldtidsveien (Langerud)
 Oldtidsvegen i Røyken
 Oldtidsvegen over Tranmyra i Overhalla
 Oldtidsveien i Oppegård kommune
 Oldtidsveien i Østfold, se Riksvei 110 og Fylkesvei 130
 Gjelleråsen
 Gjelleråsmarka
 Oldtidsveg ved Lille Ekeberg gård
 Grønliåsen
 Solbergfeltet
 Ekeberg
 Ekebergveien (Oslo)
 Tallberget
 Sti
 Klopp
 Nordmannsslepa
 Pilegrimsleden
 Kongevei
 Veier i Norge
 Oldtidsvegen («kongevegen») mellom Lydia og Assyria /Babylonia
 Via Appia

 Bilder 

 Referanser 

Kategori:Samferdselshistorie
Kategori:Arkeologi
Kategori:Norske ord og uttrykk

de:Altstraße