Hedy Lamarr

Hedy Lamarr (født Hedwig Eva Maria Kiesler, 1914–2000) var en østerrikskfødt amerikansk skuespiller og oppfinner. Selv om hun er mest kjent for sin filmkarriere hadde hun også en  bemerkelsesverdig karriere som forsker og oppfinner: Hun var blant annet medutvikler av en tidlig form for spread-spectrum-kommunikasjon, en forløper for moderne trådløs kommunikasjon brukt i Wi-Fi-nettverk og trådløs telefoni.https://archive.today/20120730020619/www.eff.org/awards/pioneer/1997.php Movie Legend Hedy Lamarr to be Given Special Award at EFF's Sixth Annual Pioneer Awards], Electronic Frontier Foundation, 11. mars 1997 Lamarr er også kjent for å ha funnet opp bruken av frekvenshopping for å hemmeliggjøre radiokommunikasjon, sammen med komponistvennen George Antheil.

Hun har en stjerne på Hollywood Walk of Fame.

 Liv og virke 
 Bakgrunn 
Lamarr ble født Hedwig Maria Eva Kiesler i en jødisk familie i Wien i Østerrike-Ungarn. Hennes far var Emil Kiesler, en bankier fra Lemberg. Hennes mor Gertrud, født Lichtwitz, var en pianist fra Budapest. Som barn studerte Hedy ballet og klaver. Da hun arbeidet med Max Reinhardt i Berlin, omtalte han henne som «den vakreste kvinne i Europa». Hennes mor kalte henne «Snøhvit» på grunn av hennes kullsvarte hår, porselenshvite hud og lyse, grågrønne øyne.Anne Helen Petersen: Scandals of Classic Hollywood: The Ecstasy of Hedy Lamarr]</ref>

 Skuespillerinne 
Som tenåring fikk hun flere store filmroller i tyske filmer, der hun spilte sammen med stjerner som Heinz Rühmann og Hans Moser.

I begynnelsen av 1933 medvirket hun i Gustav Machatýs skandaleomsuste film Ekstase, en tsjekkoslovakisk film laget i Praha, der hun spilte en uoppmerksom og gammel manns kjærlighetssyke unge hustru. En romantisk scene med næropptak av hennes opphissede ansikt og et langt opptak der hun bader naken i en innsjø i skogen og løper naken gjennom skogen, gjorde filmen berømt. Filmen ble fordømt av pave Pius XI,IT-girl: Racy actor and technology pioneer, BBC Culture og versjonen som ble vist i USA fikk klippet inn en bryllupsscene før ekstasescenen. Dessuten var det under ekstasen lagt på en rar voiceover, som erklærte at «I'm so happy we're married! Woo hoo, we're married - yes, married!»<ref>[https://medium.com/the-hairpin/scandals-of-classic-hollywood-the-ecstasy-of-hedy-lamarr-6131a25291d0 Anne Helen Petersen: Scandals of Classic Hollywood: The Ecstasy of Hedy Lamarr

 Ekteskap med Friedrich Mandl 
Den 10. august 1933 giftet hun seg med den 13 år eldre våpenfabrikanten Friedrich Mandl fra Wien. Senere beskrev hun ham i sin selvbiografi Ecstasy and Me som en dominerende og sjalu mann som forbød henne å spille i filmer og til tider holdt henne innesperret i deres palé. Han oppkjøpte alle kopiene av Ekstase han kunne få tak i, ettersom han ikke likte hennes opptreden og ansiktsuttrykk i den. (Lamarr hevdet at hennes lidenskapelige ansiktsuttrykk skyldtes at instruktøren stakk henne med en nål).The ecstasy, The Independent, 30. januar 2005

Mandl forhindret henne fra å fortsette skuespillerkarrieren, og tok henne i stedet med til møter med teknikere og forretningspartnere. På disse møtene fikk den matematisk begavede Lamarr førstehåndsinnsikt i avansert militærteknologi. Ellers var hun tvunget til å være på slottet Schwarzenau. Hun fortalte senere at Mandl til tross for sine jødiske røtter omgikkes nazistiske forretningsfolk, noe som gjorde henne rasende. I Ecstasy and Me skrev Lamarr at både Benito Mussolini og Adolf Hitler deltok i Mandls store fester. Hun fortalte først at hun slapp fri ved å kle seg ut som tjenestepike og flykte til Paris, der hun fikk skilsmisse og deretter flyttet videre til London. I en annen versjon overtalte Lamarr sin mann til å gå med på at hun deltok på en fest iført alle sine kostbare smykker. Senere bedøvet hun og en tjenestepike ham, og hun unnslapp landet med sine smykker.

 Filmkarriere i Hollywood 
I London møtte hun Louis B. Mayer. Hun skiftet på hans oppfordring navn til Hedy Lamarr – etternavnet var en hyldest til den vakre stumfilmskuespillerinnen Barbara La Marr som døde i 1926 av en overdose.

I Hollywood ble hun ofte sett i glamorøse og forførende roller. Hennes Hollywood-debut var i filmen Algier (1938). Andre filmer var Boom Town (1940), White Cargo (1942), og Tortilla Flat, basert på en roman av John Steinbeck. I 1941 ble hun og to andre Hollywoodskjønnheter - Lana Turner og Judy Garland - gitt roller i det musikalske overflødighetshornet Blant stjerner og kometer.

Hun spilte i 18 filmer fra 1940 til 1949 til tross for at hun fikk barn i 1945 og 1947. Hun forlot MGM i 1945 og fikk sin største suksess i Cecil DeMilles Samson and Delilah, den høyest inntjenende film i 1949. Etter et forsøk på komikk med Bob Hope i My Favorite Spy gikk det nedforbakke med karrièren hennes, og etter 1950 opptrådte hun kun sporadisk i filmer. En av hennes siste roller var som Jeanne d'Arc i Irwin Allens The Story of Mankind (1957).

 Oppfinner 
Hedy Lamarr, som var innbitt motstander av nasjonalsosialismen, utviklet en i 1942 patentert radiofjernstyring for torpedoer.US-Patent Nr. 2,292,387 Secret Communication System. Dette var en innretning som ved selvstendig vekslende frekvenser var vanskelig å peile og derfor i det vesentlige sikret mot forstyrrelsessignaler. Hun hadde fått ideen til oppfinnelsen mens hun og komponisten George Antheil synkroniserte 16 pianolas fra hans Ballet mécanique med en film. Dette fikk de til ved hjelp av synkront avspilte klaverruller (hullstrimler).

Problemet med radiofjernstyringen løste de ved hjelp av identiske hullstrimler i sender og mottaker. Slik kunne frekvensskiftene skje samtidig. Lamarr dro her nytte av at hun som hustru til våpenfabrikanten Fritz Mandl hadde fått tilgang til og innsikt i radioteknikk.Eliza Schmidkunz: Player Pianos, Sex Appeal, and Patent #2,292,387 . I: Inside GNSS, September 2006. Lamarr og Antheil arbeidet i noen måneder med ideen innen de presenterte den for Det nasjonale oppfinnelsesråd (National Inventors Council) i desember 1940. Formann for rådet var Charles Kettering, forskningsdirektør for General Motors. Kettering foreslo for Lamarr og Antheil at de skulle patentere ideen. Med støtte fra en professor i elektroteknikk ved California Institute of Technology forberedte de patentsøknaden. Den 11. august 1942 ble den innvilget. Patentet ble imidlertid ikke benyttet av det amerikanske forsvar, så metoden kom aldri kom til krigstidsanvendelse.Hans-Joachim Braun: Advanced Weaponry of the Stars.  Men metoden ligger i bunn for den samtidige frekvensveksling (frekvenshopping) som senere ble benyttet i kommunikasjonsteknikken som for eksempel ved Bluetooth-forbindelser og i GSM-teknikk.

 Senere liv 
I 1960-årene ble hun anklaget for butikktyveri. I 1967 utkom selvbiografien Ecstasy and Me. Samtidig kom Andy Warhols kortfilm Hedy (1966), også kjent som The Shoplifter (Butikktyven). Polemikken omkring butikktyveriet falt sammen med et forgjeves forsøk på å komme tilbake til filmen i Picture Mommy Dead (1966). Det endte med at Zsa Zsa Gabor fikk rollen. Hendelsen er skildret i begynnelsen av hennes selvbiografi:

De neste årene trakk Lamarr seg tilbake fra offentligheten og bosatte seg i Florida. Hun vendte en kort stund tilbake i overskriftene i 1991, da 78-årigen igjen ble beskyldt for butikktyveri. Beskyldningen ble avvist.

Lamarr ble amerikansk statsborger den 10. april 1953.

Hun fikk en æresstjerne på Hollywood Walk of Fame, nummer 6.247.Hollywood Walk of Fame directory   , Hollywood Chamber of Commerce

Hun var gift seks ganger, med Fritz Mandl, Gene Markey, Sir John Loder, Teddy Stauffer, W. Howard Lee og Lewis J. Boles. Hun hadde tre barn.

Hedy Lamarr døde i Altamonte Springs, i nærheten av Orlando den 19. januar 2000. Hennes sønn Anthony Loder spredte hennes aske i Wienerwald i overensstemmelse med hennes ønske.Calling Hedy Lamarr , Mischief Films

 Filmografi (utvalg) 
 1931 – Onkelen fra Amerika
 1933 – Ekstase
 1938 – Algier
 1941 – Blant stjerner og kometer
 1946 – Den onde engel
 1949 – Samson og Delilah
 1951 – Mesterspionene
 1957 – Menneskehetens historie

 Referanser 

 Eksterne lenker 


 NNDB
 Hedy Lamarr Foundation 

Kategori:Personer fra Wien
Kategori:Østerrikske skuespillere
Kategori:Skuespillere fra USA
Kategori:Oppfinnere
Kategori:Hollywood Walk of Fame
Kategori:Personer fra USA født i Østerrike
Kategori:Migranter fra Nazi-Tyskland til USA