De britiske Leewardøyene

De britiske Leewardøyene var en britisk koloni i Vestindia som eksisterte fra 1671 til 1960. Kolonien bestod av øyene Antigua, Barbuda, De britiske Jomfruøyer, Montserrat, Saint Kitts, Nevis, Anguilla og Dominica (til 1940).

De britiske Leewardøyene eksisterte som koloni i perioden fra 1671 til 1816 og deretter igjen fra 1833 til 1960. I perioden mellom 1816 og 1833 ble De britiske Leewardøyene delt mellom Antigua-Barbuda-Montserrat og Saint Christopher-Nevis-Anguilla-Jomfruøyene. De britiske Leewardøyene ble etterfulgt av Den vestindiske føderasjonen i 1958, mens De britiske Jomfruøyer ble igjen i kolonien til den opphørte i 1960.

Kolonien var kjent som Den føderale kolonien Leewardøyene fra juni 1871 til 1956 og Territoriet Leewardøyene fra 1. juli 1956 til 1. januar 1960.

Nasjoner og territorier
Flere av de britiske koloniene i Karibien fikk selvstendighet i annen halvdel av 1900-tallet, og de tidligere koloniene utgjør nå disse nasjonene og områdene:
Selvstendige
 Dominica (uavhengig 1978)
 Antigua og Barbuda (uavhengig 1981)
 Saint Kitts og Nevis (uavhengig 1983)

Britiske territorier
 Montserrat
 De britiske Jomfruøyer
 Anguilla

Eksterne lenker
  Worldstatesmen.org: Artikkel om Leewardøyene

Kategori:Tidligere britiske kolonier
Kategori:Karibia
Kategori:Etableringer i 1671
Kategori:Stater og territorier opphørt i 1958
Kategori:Stater og territorier etablert i 1833