Alice av Battenberg

Alice av Battenberg, senere prinsesse Alice av Hellas og Danmark (Victoria Alice Elizabeth Julia Marie; født 25. februar 1885, død 5. desember 1969) var mor til prins Philip, hertug av Edinburgh (gemalen til dronning Elisabeth II).

Hun led av medfødt hørselstap, og vokste opp i Tyskland, England og ved Middelhavet. Etter at hun giftet seg med prins Andreas av Hellas og Danmark i 1903, bodde hun i Hellas frem til store deler av den greske kongefamiliens eksil i 1917. Da hun returnerte til Hellas et par år senere, ble hennes ektemann delvis klandret for Hellas' nederlag i den gresk-tyrkiske krigen 1919–1922. Kort tid etter ble det gjennomført et statskupp i Athen. Monarkiet ble avskaffet, og familien ble på ny tvunget i eksil frem til gjenreisingen av det greske monarkiet i 1935.

I 1930 ble hun diagnostisert som schizofren, og begynte raskt med behandling. Deretter levde hun atskilt fra sin ektemann. Da behandlingen var ferdig, viet hun mesteparten av sine gjenværende år til veldedighet i Hellas. Hun ble i Athen under andre verdenskrig, hvor hun beskyttet jødiske flyktninger, og ble derfor anerkjent som «rettskaffen blant nasjonene» ved Yad Vashem.

Etter at Kong Konstantin II av Hellas falt og innføringen av militærdiktatur i Hellas i 1967, ble hun invitert av sin sønn og svigerdatter til å bo på Buckingham Palace i London, der hun bodde de to siste årene av sitt liv.

 Referanser 

Kategori:Huset Hessen-Darmstadt
Kategori:Kongelige grekere
Kategori:Personer fra Windsor
Kategori:Rettskafne blant nasjonene