Transperson

Transperson, eller transkjønnet person, er en person som har en kjønnsidentitet som skiller seg fra sitt fødselskjønn. Transperson er en samlebetegnelse som omfatter transkvinner, transmenn og ikke-binære transpersoner. Det motsatte av å være transperson er å være cisperson.

Å være transperson er uavhengig av seksuell orientering. Transpersoner kan identifisere seg som heterofile, homofile, lesbiske, bifile, aseksuelle eller på andre måter, eller velge å ikke kategorisere sin seksuelle orientering.

Transpersoner har kjønnsinkongruens, og mange opplever kjønnsdysfori. Noen søker medisinsk behandling, herunder hormonbehandling, kjønnsbekreftende kirurgi eller psykoterapi. Ikke alle transpersoner ønsker eller gjennomfører slike tiltak, og for enkelte kan dette være begrenset av juridiske, økonomiske eller medisinske forhold.

Omfanget av transpersoner i befolkningen er usikkert, blant annet på grunn av definisjoner, datainnsamlingsmetoder og juridiske rammeverk varierer mellom land. Enkelte land samler inn befolkningsdata om kjønnsidentitet. Canada var i 2021 det første landet som inkluderte registrering av trans- og ikke-binære personer i sin nasjonale folketelling. Internasjonale anslag indikerer at andelen transpersoner i befolkningen kan ligge rundt én prosent, med estimater som varierer fra under 0,1 til omtrent 1,3 prosent.

Den rettslige statusen for transpersoner varierer mellom land og jurisdiksjoner. I mange samfunn forekommer transfobi i form av diskriminering og vold rettet mot transpersoner, blant annet i arbeidslivet, i møte med offentlige tjenester og i helsevesenet. I flere områder finnes det ikke et lovfestet vern mot diskriminering på grunnlag av kjønnsidentitet eller kjønnsuttrykk. Samtidig markeres transpersoners tilstedeværelse og historie gjennom årlige internasjonale markeringsdager, som transsynlighetsdagen, 31. mars, og transminnedagen, 20. november.

 Definisjon og etymologi 
Det Norske Akademis ordbok definerer transperson som en «person som ikke identifiserer seg med eller regnes til sin biologiske kjønnskategori». Bokmålsordboka definerer transkjønnet som «har en kjønnsidentitet som ikke stemmer med det kjønnet som ble registrert ved fødselen». Ordet transperson er avledet av det latinske prefikset trans, som betyr «over», «gjennom» eller «på den andre siden».

Betegnelsene trans og transperson brukes ofte i kontrast til cis eller cisperson, som betegner personer som identifiserer seg med det kjønnet de ble registrert med ved fødselen. Ordet cisperson er avledet av det latinske prefikset cis, som betyr «på den samme siden».

Betegnelsen transperson brukes ikke av alle personer som ikke identifiserer seg med sitt fødselskjønn. Enkelte personer som har gjennomgått kjønnsbekreftende behandling, identifiserer seg utelukkende som kvinner eller menn og anvender derfor ikke betegnelser som transperson eller transkjønnet. Dette perspektivet er blant annet formidlet av Harry Benjamin ressurssenter.LFTS's offisielle syn, 
nestleder i Landsforeningen for transkjønnete (LFTS) Mikael Scott Bjerkeli 8. november 2008

 Bakgrunn 
Betegnelsen transseksuell ble tidligere brukt i norsk sammenheng om personer som lever som et annet kjønn enn det de ble registrert med ved fødselen. Etterhvert ble betegnelsen vurdert som lite presis, blant annet på grunn av den kan oppfattes som knyttet til seksualitet fremfor kjønnsidentitet.«Nå 'skifter' transseksuelle i Norge mer en bare kjønn!» , Blikk.no Ifølge Store norske leksikon har betegnelsene trans og transperson gradvis erstattet transseksuell som samlebetegnelse fra 1990-årene.

Betegnelsen transperson forekom i norsk offentlighet før det ble normert, blant annet i en artikkel publisert i Dagbladet i 2001.

I Norge ble det utviklet norske betegnelser fremfor å ta i bruk det engelske låneordet transgender. Den 23. april 2005 endret Landsforeningen for transseksuelle navn til Landsforeningen for transkjønnete og tok i bruk betegnelsen transkjønnet. Samme år anbefalte Språkrådet betegnelsen transperson etter henvendelse fra Forbundet for transpersoner i Norge.«Transperson som begrep» , Språkrådets uttalelse til Foreningen for Transpersoner Norge (FTP-N) I løpet av 2000-årene ble betegnelsen tatt i bruk av Landsforeningen for lesbiske, homofile, bifile og transpersoner (LLH) samt av norske myndigheter.Regjeringens handlingsplan «Bedre livskvalitet for lesbiske, homofile, bifile og transpersoner» 2009–2012, Barne- og likestillingsdepartementet, 26. juni 2008

 Rettslig status i Norge 
 Juridisk kjønn 

I Norge er det to juridiske kjønn, mann og kvinne. Transpersoner har adgang til å endre juridisk kjønn uten krav om medisinsk behandling eller diagnose. Lov om endring av juridisk kjønn trådte i kraft i 2016 og gir personer over 16 år rett til å erklære hvilket kjønn de skal være registrert med i Folkeregisteret. For barn i alderen 6–15 år kan juridisk kjønn endres med samtykke fra foreldre eller foresatte.

Ordningen bygger på prinsippet om selvbestemmelse. Samtidig åpner den ikke for registrering av andre juridiske kjønn enn mann og kvinne, og gir dermed ikke rettslig anerkjennelse av ikke-binære kjønnsidentiteter.Halvt fascinerende, halvt motbydelig på Nitja senter for samtidskunst Morgenbladet.no Thula Kopreitan anmeldelse av utstilling. «I Kim Hankyuls møter mellom tekst og kropp blir trans noe mer grunnleggende enn et kjønnskifte.» sitat: Transformasjon blir ofte fremstilt som et ledd imellom to definitive tilstander. I virkeligheten er transformasjon en egen, vedvarende tilstand. Man er i transformasjon slik man er i verden. Det forvirrede mennesket spør: «Men hva er du?» Man får lyst til å svare: «Jeg er blivende. Det samme er du. Og du. Og du.»Trans nok: likebehandling nå! foreningenfri.no sitat:«Aller tydeligst kommer forskjellsbehandlingen til uttrykk i lovgivningen, som bare åpner for to juridiske kjønn: kvinne eller mann. Det er lover som tvinger transmenn til å registrere seg som mor til sine barn, og transkvinner til å registre seg som far.
I helsevesenet kommer forskjellsbehandlingen til utrykk ved at det fortsatt settes krav om binær identitet og opplevelse av kjønnsdysfori for å få et behandlingstilbud.»

Historisk var endring av juridisk kjønn i Norge knyttet til medisinske og administrative vilkår. Denne praksisen ble over tid gjenstand for kritikk fra menneskerettslige organer og fagmiljøer, og ble erstattet av lovgivningen som trådte i kraft i 2016.

 Diskriminering og rettigheter 
Transpersoner er vernet mot diskriminering etter norsk rett.http://lovdata.no/dokument/NL/lov/2013-06-21-58 Kjønnsidentitet og kjønnsuttrykk er uttrykkelig inkludert i likestillings- og diskrimineringsloven av 2017, som gir vern mot diskriminering på en rekke samfunnsområder, blant annet arbeidsliv, utdanning og tilgang til varer og tjenester.

Utviklingen av dette rettsvernet må ses i sammenheng med bredere likestillings- og menneskerettslige reformer i Norge i løpet av 2000-årene.«Nytt diskrimineringslovutvalg skal samle lover mot diskriminering», Arbeids- og inkluderingsdepartementet, 01. juni 2007 Regjeringens handlingsplaner for lesbiske, homofile, bifile og transpersoner, samt arbeidet i offentlige utvalg knyttet til diskrimineringslovgivning, bidro til å styrke det rettslige vernet for transpersoner.

Rettigheter knyttet til rettslig anerkjennelse av transpersoner omfatter blant annet muligheten til å bli registrert med ønsket juridisk kjønn og tilgang til kjønnsbekreftende helsehjelp.

I Norge kan personer fra fylte 16 år få tilgang til hormonbehandling for kjønnsinkongruens, forutsatt at fastsatte medisinske og psykososiale vilkår er oppfylt. Kirurgisk kjønnsbekreftende behandling har aldersgrense på 18 år, og forutsetter minst ett års hormonbehandling og dokumentert stabil psykososial fungering.

Spørsmål om bruk av toaletter og garderober i samsvar med egen kjønnsidentitet har vært gjenstand for offentlig og politisk debatt, uten at lovgivningen regulerer individuelle valg på dette området.

 Vold og hatkriminalitet 
miniatyr|Kort regjeringsvideo fra Wales om overfall mot transpersoner, med norske undertekster.

Det har forekommet straffesaker der personer er dømt for hatkriminalitet rettet mot transpersoner, og enkelte av sakene har hatt dødelig utfall. I forbindelse med angrepet på Desiree Hafstad i 2001 beskrev forsker og menneske­rettighets­ekspert Dag Øistein Endsjø det han omtalte som «myndighetenes unnfallenhet». Hafstad pådro seg alvorlige skader, herunder knust neseskillevegg og lekkasje av cerebrospinalvæske, og angrepet ble knyttet til hennes kjønnsidentitet.

I et intervju med Byavisa i 2013 uttalte Eivind Rindal (Ap) at rettighetsvernet for transpersoner i Norge var svakere enn i flere andre vestlige land, og viste til rapporter om økt forekomst av psykiske belastninger, overgrep og hatkriminalitet blant transpersoner. I 2014 rapporterte Agderposten at mellom 80 og 90 prosent av lesbiske, homofile og transpersoner ikke anmelder hatkriminalitet til politiet. Amnesty Norge har videre vist til en undersøkelse gjennomført av LHBT-solidaritetsorganisasjonen Lambda i Istanbul i 2010, der over 89 prosent av de 104 transpersonene som deltok, oppga å ha vært utsatt for fysisk vold i politiets varetekt.

En studie utført av Velferdsforskningsinstituttet NOVA ved Høgskolen i Oslo og Akershus konkluderte i 2013 med at det forelå utilstrekkelig nasjonal og internasjonal forskning om vold mot transpersoner til å muliggjøre en kvantitativ kartlegging av omfanget.

Internasjonalt har enkelte jurisdiksjoner vedtatt særskilte tiltak knyttet til hatkriminalitet mot seksuelle minoriteter og kjønnsminoriteter. I 2014 innførte delstaten California et forbud mot å påberope ofres seksuelle orientering eller kjønnsidentitet som formildende omstendighet i drapssaker. Forsvarsstrategier kjent som Gay Panic Defense og Trans Panic Defense omtales i norsk sammenheng som henholdsvis «homopanikk» og «transpanikk».USA: Rettssak etter drap på 14-åringVeronica K. Berglyd Olsen, leserinnlegg i Aftenposten 11. februar 2015. «Veronica K. Berglyd Olsen reagerer på Aftenposten-kommentar.»

 Organisasjoner (utvalg) 
miniatyr|Prideflagget for transpersoner ble skapt i 1999 av .

Dette er et utvalg av organisasjoner som arbeider for transpersoner i Norge:

 Interesseorganisasjoner 
 Forbundet for transpersoner i Norge (FTPN)
 Fri – foreningen for kjønns- og seksualitetsmangfold (tidligere LLH)
 Skeiv Ungdom (SkU, FRIs ungdomsorganisasjon)
 Skeiv Verden (FRIs nettverk for LHBT-innvandrere)

 Pasientorganisasjoner 
 Harry Benjamin ressurssenter (HBRS)
 Pasientorganisasjonen for Kjønnsinkongruens (PKI)

 Merkedager 
 Den internasjonale transsynlighetsdagen markeres hvert år 31. mars
 Den internasjonale transminnedagen markeres hvert år 20. november

 Referanser 

 Litteratur 






 Eksterne lenker