John Spencer (snookerspiller)

John Spencer (født 18. september 1935 i Radcliffe, Stor-Manchester, død 11. juli 2006 i Bolton, Stor-Manchester) var en engelsk profesjonell snookerspiller og tre ganger verdensmester.

 Karriere 
Spencer startet karrieren som femtenåring, men på grunn av at idretten var lite populær startet han ikke som profesjonell før han var i begynnelsen av tredve-årene. Han vant verdensmesterskapet første gang i 1969, etter at han hadde lånt penger av en bank for at han kunne betale påmeldingsavgiften. Sammen med Ray Reardon og Alex Higgins kjempet han om å dominere sporten på 1970-tallet, samtidig som sporten steg fra å være en obskur sport til å bli en av de mest populære sportene i Storbritannia. Spencer vant ytterligere to verdensmesterskap, det siste var det første som ble arrangert i Crucible Theatre i Sheffield og som regnes som starten på de moderne verdensmesterskap. Han vant også flere andre mesterskap, inkludert Pot Black tre ganger og Benson & Hedges Masters i 1975. Han ble aldri nummer en på verdensrankingen, den plassen holdt Ray Reardon.

I januar 1982 var Spencer motstander da Steve Davis gjorde det første direktesendte maksimum break på fjernsynet noensinne. Ironisk nok hadde Spencer gjort et maksimum break i en fjernsynsendt turnering tre år tidligere, men kameramannen hadde pause og det ble derfor ikke filmet.

Spencer ga seg som snookerspiller i 1991 på grunn av at han led av myasthenia gravis, som blant annet har dobbeltsyn som symptom. I 2003 ble han diagnostisert med magekreft, men han avslo behandling for å kunne leve resten av livet uten bivirkninger fra behandlingen. Han døde av kreften 11. juli 2006 i Bolton, 70 år gammel.

 Referanser 

 Eksterne lenker 


Kategori:Engelske snookerspillere
Kategori:Verdensmestere i snooker
Kategori:Personer fra Bury