Tvind

Tvind er en omstridt dansk organisasjon som ble stiftet av Mogens Amdi Petersen i 1970, og som har som uttalt mål å bekjempe fattigdommen i den tredje verden. Organisasjonen Tvind startet som et idealistisk og venstreorientert skolesamvirke i Danmark, men utviklet seg etterhvert til et internasjonalt konsern med mer enn 100 ulike selskaper og fond i et innviklet nettverk. Det hele baserer seg på en hærskare av frivillige i mer enn 70 land verden over som har arbeidet gratis eller nesten gratis for «sakens skyld».

 Bakgrunn 
 Manifestet fra 1979 
Den danske avisen Information brakte 29. mars 1979 et manifest kalt Tvinds revolusjonære mål. Her omtales «karakteroppdragelsen i Kina» som tilknyttet «folket, de rettferdige og fleste krefter», mens organiseringen av det danske samfunnet ifølge Petersen er en hindring for en «folkekarakteroppdragelse».http://www.maarbjerg.dk/pdf/Tvinds.revolutionaere.maal.pdf
 UFF 
U-landshjelp fra folk til folk (UFF) startet i 1977 for å samle inn brukt tøy som skulle sendes til den tredje verden. UFFs formål er å bidra til at mennesker kan skape seg et verdig liv på en bærekraftig måte. Innsamlingskontrollen mente i 2010 at bruken av deres stempel ikke ble brukt korrekt, som ble tatt i betraktning og korrigert fra UFF sin side. UFF er i dag sett på som en godkjent organisasjon av Innsamlingskontrollen. Vårt Land skrev flere kritiske artikler om UFF i 2010.Vårt Land: «Skreddersydd for svindel» Vårt Land-artiklene ble i 2011 kritisert av PFU for å ikke følge god presseskikk i bruk av titler, stikktitler og henvisningstekst.

Organiasjonen blir årlig revidert og sendte over 25 millioner kroner i bistand til veldedige formål i 2021.

 Tilknytning til totalitære regimer 
I 1970-årene vokste antall skoler og aktiviteter. Også i Norge fikk Tvind-organisasjonen en avlegger da «Den reisende folkehøyskole» i 1978 startet opp med base på Hankø ved Fredrikstad. Det første året gikk 96 elever på skolen. Året etter flyttet skolen sin virksomhet til Halden, men da tilskuddet fra den norske stat falt bort i 1983, kjøpte Den Reisende Høyskole Hornsjø høyfjellshotell i Øyerfjellet ved Lillehammer. Frem til 1983 het skolen «Den reisende folkehøgskole», men siden den ikke var godkjent som folkehøyskole, påla Utdanningsdepartementet skolen å skifte navn. I 2010 skiftet skolen navn igjen, fra «Den reisende høgskole» til DRH-Norway, ettersom den heller ikke var noen høyskole. I juni 2012 skrev Kunnskapsdepartementet til Arbeidstilsynet: «Den reisende høgskole (tidligere Den reisende folkehøgskole) er ikke godkjent etter folkehøyskoleloven eller noen annen norsk utdanningslov. Departementet har dermed ikke tilsynsansvar for Den reisende høgskole.» Skoledriften er organisert som en privat, selveiende stiftelse. Dermed er den Lotteri- og  stiftelsestilsynets ansvar. På sine nettsider meldte skolen i 2012 selv at utdannelsen var godkjent - av myndighetene i Mozambique.Andreas Slettholm: «Ingen har hatt kontrollansvar», Aftenposten 23. november 2012

I 1979 fikk PET (den danske etterretningstjenesten) opplysninger fra nederlandsk etterretning om at en liten gruppe fra Tvind hadde besøkt en av Nederlands store våpenhandlere. PET fikk tillatelse til å avlytte Tvind og klarte også å infiltrere skoleverket. Slik klarte PET å overvåke transporten av våpenkjøpet via Danmark og Moskva til mottaker i Afrika. Slik var Amdi Petersen til stede da Robert Mugabe ble innsatt som president i Zimbabwe. For Tvind var enkeltmennesker brikker i en revolusjonær strategi, og i en periode ble det sendt økonomisk hjelp til Pol Pots morderregime.«Mørkets fyrste fra Tvind», Berlingske 25. februar 2003

Skolens første rektor i Norge var Dag Hareide (1978–1979), men han trakk seg ut da de andre lærerne meldte inn skolen – som han kalte en kombinasjon av praktisk kommunisme og klosterbevegelse – i den danske søsterbevegelsen som skremte ham med sine totalitære trekk.https://nbl.snl.no/Dag_Hareide Øyvind Wistrøm (1949-) var deretter i mange år rektor. Allerede det første året oppstod det betydelig misnøye med skolens virksomhet, og kritikken var i hovedsak den samme som var kjent fra Danmark tidligere. Personlige følelser og kjærlighet til naturen anses som forstyrrende elementer i den virkelighetsoppfatningen som er påbudt i skolen.Påstander om kultvesen

 Østeuropeiske elever 
På Hornsjø fortsatte skolen sin virksomhet med utdannelse av ungdom, fortrinnsvis fra Øst-Europa til såkalte «utviklingsinstruktører» som hadde til oppgave å reise ut for å arbeide på Tvinds og UFFs prosjekter i det sørlige Afrika, bl.a. med treplanting og i rene produksjonsvirksomheter. Senere kom det til en kampanje til bekjempelse av aids (Total Control of the Epidemics). Gert Magnar Olsen, (født 18. mars 1957, død 5. mars 2012) hadde allerede i 1977 engasjert seg i bevegelsens virksomhet som lærer i Danmark og på Den Reisende Folkehøgskole i Norge fra 1978 og senere i et langt opphold i El Salvador. Olsen startet på 1990-tallet en bananplantasje i det borgerkrigsherjede El Salvador i Tvinds regi, men kom i 1999 tilbake til Hornsjø og ble ny rektor og daglig leder av skolen. Høsten 2010 trykte Vårt Land en rekke artikler om DRH og Tvinds virksomhet i Norge som avslørte at få eller ingen penger ved salg av tøy eller andre innsamlinger endte opp i egentlige utviklingsprosjekter, men ble sluset tilbake til Tvind på en rekke skjulte måter, bl.a. via Bulgaria.Vårt Land: Kleskoden

Skolen driver informasjonsvirksomhet i Romania, Ungarn og Tsjekkia, og samtlige elever ved skolen er østeuropeere. Tidligere studenter mener de ble villedet og utnyttet som billig arbeidskraft.https://www.nrk.no/norge/arbeidstilsynet_-drh-driver-ulovlig-1.8397365 Arbeidstilsynet har i tilsynsrapport slått fast at DRH Norway driver ulovlig, og at arbeidende studenter må ansettes som vanlige arbeidstakere.https://www.nrk.no/norge/vil-ga-til-soksmal-mot-drh-norway-1.8398954

De tre siste årene frem til 2012 hadde skolen bare hatt elever fra Øst-Europa, og i løpet av to år var en person myrdet, én omkommet i en bilulykke og én ble blind på et øye på Den reisende høgskole. Åtte elever fortalte Aftenposten om utrygge arbeidsforhold, lite mat og hardt arbeid for få eller ingen penger. Elevene rotet i matbutikkenes søppelcontainere etter mat. Det var snakk om stress, sult, isolasjon, ydmykelse og hardt arbeid til langt på natt, og skolen meldte heller ikke fra alvorlige ulykker. Politiet iverksatte etterforskning av en hendelse der en rumensk elev ble oppfordret til å ta av seg vernebrillene da han klaget på at de dugget.«Skolen meldte ikke fra om alvorlige ulykker», Aftenposten 20. november 2012Eleven Cosmin Chitus beretning

5. mars 2012 tok en rumensk elev rektor Olsens kone som gissel på Hornsjø, og forlangte tilbakebetalt kr 64.000 som han mente skolen skyldte ham. Rektor Olsen ble knivstukket 22 ganger av eleven og døde av det samlede blodtapet i ambulansen på vei til sykehuset.<ref>[https://www.nrk.no/innlandet/--ikke-denne-maten-jeg-vil-do-pa-1.8834645  Alexander Nordby: «Han stod foran meg med to kniver», NRK 27. november 2012]</ref> Gjerningsmannen ble i november samme år dømt til 14 års fengsel og til å betale kr  i erstatning til Olsens etterlatte.https://www.nettavisen.no/nyheter/rumener-domt-til-14-ars-fengsel-for-drap/s/12-95-3530410 I mars 2022 ble Hornsjø Høyfjellshotell solgt for 8 millioner kroner, og dermed var Tvinds virksomhet i Norge helt avsluttet etter 44 år fra 1978.

 Kritikk og rettssaker 
 Norge 
I 1993 ble Lillehammer-skolen saksøkt av en 24-åring fra Stavanger som hadde vært elev ved skolen i 1987. Hun tapte i Sør-Gudbrandsdal herredsrett i 1990, og anket til Eidsivating lagmannsrett som opprettholdt tingrettens dom. Ingen av rettsinstansene la avgjørende vekt på de psykiatrisk sakkyndiges samstemte uttalelse om at skoleoppholdet var årsak til hennes posttraumatiske stresslidelse. Saksøker slapp likevel å dekke motpartens saksomkostninger, da lagmannsretten fant saken av prinsipiell betydning, men mente at skaden ikke oppstod som følge av uaktsomhet fra skolens side, og at erstatningsansvar derfor ikke forelå. En benektet også at det var «en politisk skole», på tross av Amdi Petersens manifest fra 1979 om Tvinds revolusjonære mål som bekreftet det motsatte. Bergens Tidende beskrev i en artikkelserie i 1992 hvordan Tvind-bevegelsen ved hjelp av læreres og elevers gratisarbeid bygget opp et finansimperium, styrt av en håndfull Tvind-veteraner. Under rettssaken fremkom det at skolen hadde etterlatt en 17 år gammel gutt alene og pengelens på gaten i Finland fordi han ikke hadde solgt mange nok postkort for bevegelsen. Å etterlate en elev er en mye brukt straff. Statens lånekasse dokumenterte også svindel, og skolens elever ble oppfordret til ulovligheter, som å ta bussen uten å løse billett. Skolens politikk var at den enkeltes selvtillit skulle brytes ned for å skape en ny person. Skjedde det noe galt, skulle gruppen diskutere seg til enighet om hva som var hendt, som en form for historieforfalskning.Anne Reigstad: «Ingen erstatning for psykiske skader», Bergens Tidende 4. februar 1993 

 «Tvind-saken» i Danmark 
I 1996 fjernet den danske staten statstilskuddet til fri- og etterskoler, eftter at Folketinget hadde vedtatt «Tvindloven».Lov nr. 506 av 12.6.1996 Rettsinformasjon Skolene ble omdefinert til sosialpedagogiske oppholdssteder. Loven inneholdt dels bestemmelser som betinget seg at skoler var uavhengige for å ha rett til tilskudd, dels bestemte loven at de syv Tvind-skolene for fremtiden ikke fikk statsstøtte. Den Selvejende Institution i Veddinge bakker i Sejerø bukt, en av de syv, anla sak mot Undervisningsministeriet med påstand om at lovens § 7 var ugyldig.Christensen, Jens Peter; Jensen, Jørgen Albæk; Michael Hansen, Jensen: Dansk Statsret (s. 280-283),  København K: Jurist- og Økonomforbundets forlag. ISBN 978-87-574-4287-8. I 1999 erklærte Højesteret de siste delene av loven som grunnlovsstridige.https://www.retsinformation.dk/Forms/R0710.aspx?id=90903 Højesteret mente at de omtalte bestemmelsene utgjorde en avgjørelse av en konkret rettstvist mellom Tvind-skolene og Undervisningsministeriet, og dermed utgjorde en utøvelse av dømmende makt, som er forbeholdt danske domstoler etter grunnlovens 3. pkt. Like fullt ble Tvind-skolene stående uten rett til støtte, ettersom departmentet vurderte at de ikke oppfylte kriteriet om uavhengighet. Højesteret avsa i 2009 dom om dette med støtte til Undervisningsministeriets beslutning.Ugeskrift for Retsvæsen. 2010. s. 479 ff. (U 2010.479 H).  

Uvanlig nok ble dommen trykt i Lovtidende.Lovtidende Årgang 1999 nr. 137. Se på retsinformation. Martin Østergaard-Nielsen skrev boken Når demokratiet slår hårdt, ISBN 87-90528-17-4, om domsavgjørelsen i det som ble kjent som «Tvind-saken».https://www.information.dk/kultur/anmeldelse/2005/03/naar-demokratiet-slaar-haardt

 Referanser 

 Litteratur 
Mette Brandt m.fl: «Flere visne blomster - en antologi om Tvind», 1980
Jes Fabricius Møller: På Sejrens Vej – historien om Skolesamvirket Tvind og dets skaber Mogens Amdi Pedersen, Kbh. 1999
Frede Farmand: Mesteren fra Tvind – Historien om LærerGruppens revolution, Auning 2003
Martin Østergaard-Nielsen: Når demokratiet slår hårdt – en bog om Tvind sagen'', Kbh. 2005
Pia Elers: "På rejse med Amdi - Tvind i 50 år", 2020

 Eksterne lenker 


  foreningen mot Tvind
 NRK: Hele Historien, «Sekten som ville redde verden», podkast (2022)
 Dokumentar om lærergruppen ved Tvind, lagt ut på ''youTube
  NRK Nett-TV (et debattprogram om Tvind på Antenne Ti i 1990)

Kategori:Humanitære organisasjoner
Kategori:Etableringer i 1970