Robert Maxwell

Ian Robert Maxwell (1923–1991) var en britisk forretningsmann, forlegger, politiker og holocaustoverlevende. Han ble født og vokste opp i fattige kår i Tsjekkoslovakia og bygde opp et stort medieimperium i Storbritiannia blant annet med Daily Mirror. Maxwell var medlem av det britiske parlamentet for Labour Party fra valgkretsen Buckingham 1964–1970.

Han var kjent for sin flamboyante personlige stil og intense rivalisering med Rupert Murdoch. Maxwells siste år er dramatisert på film med David Suchet i hovedrollen. Han var kjent for sin dype, buldrende stemme og bombasistiske, brutale stil. Maxwell var i sin tid en fremstående figur i britisk offentlighet. Hans virke hadde stor innflytelse på den konservative britiske avis- og forlagsbransjen. Maxwell gikk inn i politikken med ambisjoner om å bli statsminister. Da han ville selge Pergamon Press på 1960-tallet ble det avdekket uregelmessigheter som førte til etterforskning.

Han eide fotballklubbene Oxford United og Derby County og forsøkte uten hell i 1984 å kjøpe Manchester United.

 Bakgrunn og familie 
Ian Robert Maxwell ble født Abraham Lajbi Hoch eller Ján Ludvík Hyman Binyamin Hoch, 10. juni 1923 i Slatinske Doly (nå kalt Solotvyno), Karpato-Ruthenia, den gangen i Tsjekkoslovakia nå i Ukraina. Han ble født inn i den hassidiske familien Hoch og ble som barn kalt Ludvik. Navnet Maxwell tok han i 1948. Han snakket ikke mye om religion. Han støttet Israel offentlig hele livet. Navnet «Ian Robert Maxwell» skal ha blitt foreslått av en britisk offiser under andre verdenskrig i Frankrike; offiseren var imponert over den sterke personligheten. Under krigen brukte han blant annet navnene Leslie du Maurier (fra et sigarettmerke) og Leslie Jones da han gikk inn i den britiske hæren.

Foreldrene Mechel og Hannah fikk ni barn, Robert Maxwell var deres tredje. Faren livnærte seg blant annet med handel med slaktedyr og lær samt gårds- og skogsarbeid. Familien var fattig og bodde i et enkelt toroms hus med jordgulv. Morsmålet var jiddisch, han snakket flytende engelsk og fransk som en innfødt, og behersket en god del hebraisk, tsjekkisk og russisk samt litt tysk. Moren ville at han skulle bli rabbiner og tanken var å sende ham til en yeshiva i Bratislava.

 Holocaust 
I Karpato-Ruthenia og Transilvania var ortodoks jødedom (særlig hasidisk lære) utbredt og jødene var lite assimilert. Jødene var med – personer den tredje største etniske gruppen og utgjorde 15 % av befolkningen i Karpato-Ruthenia.Segal, R. (2014). Beyond Holocaust Studies: rethinking the Holocaust in Hungary. Journal of Genocide Research, 16(1), 1-23. https://doi.org/10.1080/14623528.2014.878111 Karpato-Ruthenia arbeidet en firedel av jødene i landbruket, noe som var uvanlig i Europa på den tiden.Wyman, D. S., & Rosenzveig, C. H. (1996). The world reacts to the Holocaust. Johns Hopkins University Press, Baltimore. Ungarn okkuperte Karpato-Ruthenia i 1938-1939 og trakasserte den jødiske befolkningen.Segal, R. (2014). Beyond Holocaust Studies: rethinking the Holocaust in Hungary. Journal of Genocide Research, 16(1), 1-23. https://doi.org/10.1080/14623528.2014.878111 Holocaust i Ungarn omfattet Karpato-Ruthenia og Transilvania i mai-juni 1944.Segal, R. (2014). Beyond Holocaust Studies: rethinking the Holocaust in Hungary. Journal of Genocide Research, 16(1), 1-23. https://doi.org/10.1080/14623528.2014.878111 Auschwitz-albumet viser ankomst fra Karpato-Ruthenia og er det eneste kjente bevarte fotobevisene fra Auschwitz.

Moren og fire andre nære familiemedlemmer døde i Auschwitz. Faren ble trolig drept under transport eller i selve leiren. Bare to søstre overlevde holocaust. Ifølge Maxwells beretning da nazistene senket et skip med jødiske fanger i Østersjøen.

 Ekteskap og barn 
I Paris i 1944 møtte han ikke-jødiske Elisabeth Meynard som han giftet seg med og som støttet hans forretningsvirksomhet. Datteren Ghislaine Maxwell er yngst av hans 9 barn. Barna fikk ikke en jødisk oppdragelse. Maxwell skjulte opprinnelig sin jødiske identitet da han slo seg ned i Storbritannia.

Andre verdenskrig
Under andre verdenskrig kom han seg fra Tsjekkoslovakia til Frankrike i mars 1940. Sammen med en del andre tsjekkoslovakiske flyktninger gikk han inn i Fremmedlegionen. Etter det franske nederlaget i 1940 ble han evakuert til Storbritannia der han ble innrullert som frivillig i hæren. I krigens sluttfase var han tilbake på kontinentet og nådde kapteins grad. Maxwell ble i april 1944 tildelt military cross for tapperhet da han stormet en tysk maskingeværstilling på grensen mellom Nederland og Tyskland; utmerkelsen ble overrakt av feltmarskalk Bernard Law Montgomery personlig. Han tjenestegjorde i det okkuperte Tyskland i to år som leder for det britiske pressekontoret i Berlin. I Tyskland knyttet han flere kontakter som ble grunnlag for senere forretningsvirksomhet. En periode under krigen skal han oppholdt seg i Beirut og Tel Aviv der han fikk opplæring av Irgun og ble venn av Yitzhak Shamir. Det er til dels uklart hvordan han klarte å flykte gjennom Europa i krig.
I 2006 ble det kjent at Maxwell (noen måneder før han døde) ble etterforsket for mulige krigsforbrytelser i Tyskland i april 1945. Bakgrunnen var at Maxwell i biografen nevnte at han hadde skutt og drept borgermesteren («so I shot the mayor and withdrew») i en tysk by som de britiske styrkene ville innta.

 Israelsk støtte og spionanklager 
Det er blitt hevdet at Maxwell i 1948 bidro til at Tsjekkoslovakia leverte våpen til Israel under den arabisk-israelske krigen, blant annet ved å hjelpe til med å smugle flydeler. Dette skal ifølge forfatterne John Loftus og Mark Aarons ha styrket Israels militære kapasitet.

Maxwell ble beskyldt for å ha distribuert en manipulert versjon av dataprogrammet PROMIS til ulike regjeringer og institusjoner, angivelig for å muliggjøre israelsk etterretning. Det er videre hevdet at programvaren ble solgt til amerikanske forskningsinstitusjoner med tilknytning til kjernefysisk virksomhet.

Han har vært mistenkt for forbindelser til flere etterretningstjenester, blant annet MI6, KGB og Mossad. Før sin død ble det fremsatt påstander om at han og en redaktør i Daily Mirror hadde fungert som Mossad-agenter, og at Maxwell varslet israelske myndigheter om Mordechai Vanunus kontakt med britisk presse. Påstandene ble avvist av Maxwell, og har vært omstridt.

Medievirksomhet
Sammen med Paul Rosbaud grunnla han Pergamon Press, et forlagshus i Oxford som spesisliserte seg på vitenskapelig og medisinsk litteratur. Rosbauds skal ha mislikt Maxwells profittjag og kostbare livsstil. Maxwell og Rosbaud arbeidet sammen i det voksende forlaget til mai 1956, da Rosbaud sluttet. I 1959 ga forlaget ut 40 vitenskapelig tidsskrift og noen år senere 150 forskjellige tidsskrift. Til sammenligning hadde konkurrenten Elsevier på den tiden bare 10 tidsskrift i porteføljen. I 1960 hadde Maxwell skaffet seg Rolls Royce med egen sjåfør og hadde flyttet kontorene til Headington Hill Hall i Oxford, vegg i vegg med Blackwell. 

På 1970-tallet forsøkte han å kjøpe Daily Express og gjorde et nytt forsøk i 1983. I 1980 kjøpte han British Printing and Communication Corporation (Europas største trykkeri; omdøpt til Maxwell Communication Corporation), og i 1984 kjøpte Pergamon Mirror Group Newspapers som blant annet ga ut Daily Mirror. Maxwell ga ut London Daily News noen måneder i 1987 som kostet ham omkring 50 millioner dollar. Han solgte Pergamon til Elsevier i mars 1990. Da han døde eide han blant annet New York Daily News og Macmillan Publishers. I 1990 etablerte Maxwell ukeavisen The European i et forsøk på å skape et felleseuropeisk forum for debatt og analyse. På 1980-tallet kontrollert rivalene Maxwell, Rupert Murdoch og United Newspapers (under ledelse av David Stevens, kjent som Baron Stevens of Ludgate fra 1987) 70-80 % av opplaget for landsdekkende i Storbritannia. Maxwell og Murdoch blandet seg til dels inn i redaksjonelle avgjørelser.

Død
Han døde 5. november 1991 i sjøen ved Kanariøyene. Omstendighetene rundt dødsfallet er uklare. Han ble meldt savnet etter å ha falt over bord fra yachten «Lady Ghislaine», og ble senere funnet død i Atlanterhavet. Yachten hadde navn etter datteren Ghislaine. Han hadde seilt fra Gibraltar 31. oktober i retning Madeira og Tenerife. En spansk undersøkelse konkluderte med at dødsårsaken var hjertestans som følge av drukning. Det er spekulert i om han tok sitt eget liv eller ble drept. Legen hans beskrev dødsfallet som merkelig fordi Maxwell ikke hadde hjerteproblemer og enken trodde at kanskje en fiende hadde drept ham. Det ble spekulert i om han arbeidet for Mossad. Han ble gravlagt i Jerusalem. President Chaim Herzog holdt minnetale i begravelsen som hadde preg av en statsbegravelse. Maxwell hadde forlatt den jødiske tro som ung og senere knyttet seg til den jødiske identiteten på nytt. Yitzhak Shamir, Ariel Sharon og flere andre fremstående personer var tilstede i begravelsenn.

Etter hans død ble flere skjulte sider ved hans forretningsførsel avslørt da 460 millioner pund fra pensjonsfondene i selskapene manglet. Maxwell skal ha brukt av pensjonsfondene for å dekke gjeld. Saken var en stor skandale i Storbritannia, men dødsfallet gjorde at det ikke ble noen rettssak. Medieimperiet ble oppløst etter Maxwells død og endte i konkurs i 1992.

 Referanser 

 Eksterne lenker 




Kategori:Personer fra Tjatsjiv rajon i Zakarpatska oblast
Kategori:Britiske parlamentsmedlemmer
Kategori:Britiske forretningsfolk
Kategori:Gründere
Kategori:Personer fra andre verdenskrig
Kategori:Migranter til Storbritannia