Bergljot Larsson

Bergljot Larsson (født 1883, død 1968) var en norsk sykepleier, kjent for å ha stiftet Norsk Sykepleierforbund i 1912 der hun var leder fra 1912 til 1935. Hun var også redaktør av tidsskriftet Sykepleien fra 1912 til 1947.

Larsson tok middelskoleeksamen i 1899 før husmorskole og et toårig opphold i Finnmark som guvernante for en prestefamilie. I 1905 gjennomgikk hun en 1-års utdanning i sykepleie ved Kristiania kommunale sykepleieskole, senere Ullevål sykepleieskole. Etter å i 1907 ha startet en fagforening for sykepleiere i Kristiania, jobbet hun tre år fra 1908 til 1911 ved et sykehus i Edinburgh i Skottland og fikk tatt ytterligere kurs innen faget, da ved Royal Informary og ved City Hospital. Hennes deltakelse ved verdenskonferansen for International Council of Nurses (stiftet 1899) i Tyskland i 1912 gjorde at hun og mange andre gikk sammen om å starte Norsk Sykepleierforbund. Hun var valgt forbundsleder frem til 1936, og fortsatte fram til 1947 som generalsekretær og som leder av NSFs Fortsettelsesskole i Sykepleie og Sosialt helsearbeid.

Hun var datter av Ludvig Gustav Larsson (1857–1911) og Hilma Kristiane Hansen (1860–1937) Faren var tegnelærer. Selv forble hun ugift. Hennes bror Brynjulf Larsson (1881–1920) var billedkunstner.

 Premier 
 æresmedlemskap i International Council of Nurses, nordiske sykepleieorganisasjoner og Norske Kvinners Nasjonalråd 
 1919 Kongens fortjenstmedalje i gull, 
 1949 Florence Nightingale-medaljen, Røde Kors' høyeste utmerkelse. 50px
 1962 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden

 Referanser 

 Kilder 
 Jorunn Mathisen, Bergljot Larsson i Store norske leksikon.


Kategori:Norske sykepleiere
Kategori:Norske kvinnesaksforkjempere
Kategori:Personer fra Oslo
Kategori:Riddere av 1. klasse av St. Olavs Orden
Kategori:Kongens fortjenstmedalje i gull
Kategori:Norske organisasjonsledere