Braminhubro

Braminhubro (Ketupa coromanda) er en rovfugl i gruppen Ketupa og inngår i gruppen Bubonini i uglefamilien (Strigidae). Arten regnes som livskraftig. To underarter anerkjennes.

 Taksonomi 
Braminhubro ble først beskrevet av John Latham i 1790, i boka Index orntihologicus. Den er oppkalt etter Koromandelkysten. Den var tidligere plassert i slekten Bubo, men siden flyttet til Ketupa. Slektsforholdene til braminhubro er ikke studert. 

Plassering innenfor Ketupa er antatt basert på morfologiske likheter med andre arter i slekten. Epitet ble etter flytting endret fra maskulint (coromandus) til feminint (coromanda). 

 Biologi 
miniatyr|venstre|Braminhubroer.
Braminhubro blir cirka 48–53 cm lang. Dette er en stor og kraftig ugle, men vekten er ikke kjent. 

Den definitive basisdrakten til nominatformen er brun med fremtredende øretufser som er avrundet i tuppene. Den bleke ansiktsskiven er innrammet av smale svarte linjer. Oversiden er mørkebrun med grålig skjær, svakt markert med lange, smale, bredt adskilte mørkebrune striper, og blekgule-hvite flekker på vingedekkerne. Halen er mørkebrun, tverrbåndet, blekere i tuppen. Undersiden er svært blek brun med smale svarte striper. Nebb og vokshud grå i alle aldre. Iris er gul. Tarsen er fjæret, føttene er grå, og klørne er mørkegrå.

Arten er utbredt i det østlige Pakistan, nordlige og sentrale India, og sørlige Nepal østover til Assam og Bangladesh, med adskilte registreringer i det østlige Kina, og sørover til vestlige og sørlige Myanmar og sørlige Thailand.

Braminhubroen forekommer i åpne, flate områder med rikelig skog, vanligvis nær vann. Den finnes i elvekantsskoger, gamle plantasjer (med mango og tamarind), tett lauvverk i lunder og veitrær. Arten har tilpasset seg kunstvannede skogplantasjer, men finnes ikke i tørre habitater eller ørkenområder. Fuglene opptrer fra lavlandet og opp til 250 moh.

Arten er semi-dagaktiv; ofte aktiv i dagslys, spesielt i overskyet vær. Jaktmetodene er dårlig dokumentert, men den jakter fra en sitteplass, sannsynligvis også i søksflukt og på bakken, og vader i grunt vann. Den fanger fugler ved å fly inn til hvileplassene deres. Halshugger store byttedyr før de tas med til matplassen eller redet.

Dietten består av fugler, spesielt kråker (Corvus), samt duer og turtelduer, parakitter, sporegjøker (Centropus), råkefugler, hauker, og vannfugler som vadere, sothøner (Fulica) og damhegrer (Ardeola), samt fugleegg. Den tar også små til mellomstore pattedyr, som rotter, harer, ekorn og piggsvin, samt reptiler, amfibier og fisk og insekter, hovedsakelig vannbiller (Dytiscus).

Braminhubro legger egg fra november til april, med hovedperioden i desember–januar. I de sørlige områdene skjer eggleggingen noe senere, og flyveklare unger er observert fra tidlig februar. Arten foretrekker å legge egg i gamle kvistreder etter andre rovfugler, spesielt glenter, gribber eller ørner, ofte plassert høyt oppe i en tregaffel. Det finnes en enkelt rapport om bakkehekking fra Pakistan, men dette er sjeldent. En nyere registrering av et reir på en klippe i India er den første fullt dokumenterte forekomsten av ikke-trehekking hos arten. Påstander om at braminhubroen av og til bygger reiret selv eller fôrer et gammelt med grønt, er ubekreftede og svært tvilsomme. Den vanlige kullstørrelsen er 2 egg, men antallet kan variere mellom 1–3. Det har vært rapporter om ruging av begge kjønn, men dette er udokumentert og svært tvilsomt. Rugetiden er ukjent, men eggene klekkes asynkront, noe som vanligvis fører til at bare den eldste og sterkeste ungen overlever til modenhet. Nyfødte unger har hvit dun. Informasjon om flygeperiode og avhengighetsperiode er ikke registrert, noe som gjør artens oppvekstprosess fortsatt lite dokumentert.

 Inndeling 
Inndelingen følger Birds of the World. Norske navn på artene følger Artsdatabanken.

 Strigiformes, ugler
 Strigidae, uglefamilien 
 Striginae, (egentlige ugler)
 Bubonini, (ørneugler)
 Bubo, hubroer
 Scotopelia (flodugler)
 Ketupa (fiskeugler)
 K. poensis, småhubro
 K. leucostictus, billehubro
 K. lactea, gråhubro
 K. shelleyi, herkuleshubro
 K. blakistoni, nordfiskeugle
 K. ketupu, malayfiskeugle
 K. zeylonensis, brunfiskeugle
 K. flavipes, rustfiskeugle
 K. coromanda, braminhubro
 K. c. coromanda, nominatformen er utbredt fra det østlige Pakistan, nordlige og sentrale India, og sørlige Nepal østover til Assam og Bangladesh; tilsynelatende forekommer denne underarten også i østlige Kina.
 K. c. klossii , utbredt i det vestlige og sørlige Myanmar og det sørlige Thailand.
 K. nipalensis, skoghubro
 K. sumatrana, malayhubro
 K. philippensis, rusthubro

 Referanser 
BirdLife International. 2016. Bubo coromandus. The IUCN Red List of Threatened Species 2016: e.T22688992A93213395. https://dx.doi.org/10.2305/IUCN.UK.2016-3.RLTS.T22688992A93213395.en. Accessed on 04 May 2025.

Holt, D. W., R. Berkley, C. Deppe, P. L. Enríquez, J. L. Petersen, J. L. Rangel Salazar, K. P. Segars, K. L. Wood, J. S. Marks, and C. Hansasuta (2023). Dusky Eagle-Owl (Ketupa coromanda), version 1.2. In Birds of the World (S. M. Billerman, P. Pyle, and N. D. Sly, Editors). Cornell Lab of Ornithology, Ithaca, NY, USA. https://doi.org/10.2173/bow.dueowl1.01.2

Syvertsen, P. O., Ree, V., Hansen, O. B., Syvertsen, Ø., Bergan, M., Kvam, H., Viker, M. & Axelsen, T. 2008. Virksomheten til Norsk navnekomité for fugl (NNKF) 1990-2008. Norske navn på verdens fugler. Norsk Ornitologisk Forening. www.birdlife.no (publisert 22.5.2008). Besøkt 2016-04-10

Syvertsen, P.O., M. Bergan, O.B. Hansen, H. Kvam, V. Ree og Ø. Syvertsen 2017: Ny verdensliste med norske fuglenavn. Norsk Ornitologisk Forenings hjemmesider: http://www.birdlife.no/fuglekunnskap/navn/om.php

Syvertsen, P. O., Bergan, M., Hansen, O. B., Kvam, H., Ree, V. & Syvertsen, Ø. 2020. Norske navn på verdens fugler. Norsk Ornitologisk Forenings hjemmesider. URL: https://www.birdlife.no/fuglekunnskap/navn/

Winkler, D. W., S. M. Billerman, and I. J. Lovette (2020). Owls (Strigidae), version 1.0. In Birds of the World (S. M. Billerman, B. K. Keeney, P. G. Rodewald, and T. S. Schulenberg, Editors). Cornell Lab of Ornithology, Ithaca, NY, USA. https://doi.org/10.2173/bow.strigi1.01

 Eksterne lenker 


Kategori:Ugler
Kategori:Takson navngitt av John Latham
Kategori:Fugler formelt beskrevet i 1790