Avignon-pavedømmet

Avignon-pavedømmet er den perioden i historien til Den katolske kirke da paven hadde sete i Avignon i stedet for i Vatikanet i Roma. Dette foregikk mellom 1309 og 1377.Flottorp, Haakon & Molland, Einar. (2016, 22. september). Pave. I Store norske leksikon. Hentet 9. august 2017.

Følgende 7 paver (alle franske) hadde sete i Avignon:
Klemens V: 1305–1314
Johannes XXII: 1316–1334
Benedikt XII: 1334–1342
Klemens VI: 1342–1352
Innocent VI: 1352–1362
Urban V: 1362–1370
Gregor XI: 1370–1378

I 1378 flyttet Gregor XI pavesetet tilbake til Roma og døde der. På grunn av strid under det påfølgende pavevalget plasserte noen kardinaler motpaver i Avignon:
 Klemens VII: 1378–1394
 Benedikt XIII: 1394–1423 (utvist fra Avignon i 1403)  
Dette var en vanskelig periode, og blir kalt «Det vestlige skisma».

Pavens eiendommer omfattet land rundt Avignon (Venaissin) og et lite område lenger øst. De ble overdratt den franske stat under den franske revolusjon i 1791.

 Referanser 

Kategori:Katolsk kirkehistorie
Kategori:Den hellige stol
Kategori:1300-tallet i Frankrike
Kategori:Avignon