Agnolo Bronzino

miniatyr|Portrett av Lucrezia Panciatichi, omkring 1540)

Agnolo di Cosimo (født 17. november 1503 i Firenze, Italia; død 23. november 1572 samme sted), vanligvis kjent som Il Bronzino, eller Agnolo Bronzino (det har feilaktig blitt påstått at hans navn var Agnolo Tori eller til og med Angelo (Agnolo) Allori), var en italiensk manieristmaler fra Firenze. 

Opprinnelsen til hans kallenavn Bronzino er ukjent, men kan komme fra hans mørke ansiktsfarve.

 Liv og virke
 Bakgrunn 
Agnolo Bronzino ble født i Firenze. Ifølge hans venn Giorgio Vasari var han først elev av Raffaellino del Garbo og så av Pontormo, som var hans hovedpåvirkning.

 Karriere
Bronzino fikk først i oppdrag fra Mediciene i 1539 å lage dekorasjoner til bryllupet til Cosimo I de' Medici og den skjønne og rike Eleonora di Toledo, datteren til visekongen av Napoli. Det tok ikke lang tid før han ble grevens offisielle hoffmaler, noe han forble det meste av sin karriere.  Hans portrettfigurer påvirket kursen til europeisk hoffportrettering i et århundre. Han malte også idealiserte portretter av poeter fra fortiden, Dante og Francesco Petrarca. 

Han spilte en betydelig rolle i aktivitetene til den florentinske Accademia del Disegno, hvor han var stiftende medlem i 1563. Maleren Alessandro Allori var hans favorittelev, og Bronzino bodde i Allori-familiens hus da han døde i Firenze i 1572.  Han forlot sjelden Firenze.

 Verk 
Hans kanskje mest kjente verker var den berømte rekken portretter av Cosimo I de' Medici, Eleonora og skikkelser fra deres hoff som Bartolomeo Panciatichi og hans kone Lucrezia.  Den genovesiske admiral Andrea Doria som Neptun, et mindre typisk verk, er også betydelig. De fleste av hans bedre verker er i Firenze, men andre finnes såvel i National Gallery, London, som annetsteds. 

Agnolo Bronzino var også dikter, og hans mest personlige portretter er kanskje de av andre litterære figurer.  Portrettet av Laura Battiferri (fullført omkring 1560) befinner seg i Palazzo Vecchio i Firenze. Under to år i Roma (1546–1548) fullførte han en rekke religiøse malerier, så som «Jomfru Marias oppstandelse» (1552), som ser ut til å lide etter en moralsk krise: Dette var under motreformasjonen.

Hans religiøse malerier resulterte fra tid til annen i elegante holdninger, som i «Laurentius' Martyrium» (1569), hvor enhver av de usedvanlig forvrengte positurer kan spores tilbake til Rafael eller Michelangelo, som Bronzino så opp til.

 Referanser 

 Litteratur 
 Maurice Brock: Bronzino. Paris: Flammarion 2002, ISBN 2-08-010877-8
 Charles McCorquodale: Bronzino. Chaucer Press 2005, ISBN 1-904449-48-4
 Palazzo Strozzi: Bronzino. pittore e poeta alla corte dei Medici. Ausstellungskatalog. Mandragora, Firenze 2010, ISBN 978-88-7461-153-9.
 Giorgio Vasari: Das Leben des Montorsoli und des Bronzino sowie der Künstler der Accademia del Disegno. Hrsg. von Alessandro Nova, bearbeitet und neu ins Deutsche übersetzt v. Hana Gründler u. Katja Lemelsen. Berlin  2008

 Eksterne lenker 


Kategori:Italienske malere
Kategori:Italienske lyrikere
Kategori:Personer fra renessansen
Kategori:Personer fra Firenze
Kategori:Fødsler i 1503
Kategori:Dødsfall i 1572