Vandresagn

Vandresagn er sagn som er blitt fortalt på mange steder og ofte gjennom lang tid. Sagn er fortellinger som gir seg ut for å være sanne og knytter seg gjerne til kjente steder og personer - det er vanlig å skille mellom naturmytiske sagn og historiske sagnOm ulike sagntyper på UiO/IKOS nettsider., og begge disse typene kan ha stor geografisk utbredelse, de har altså "vandret" fra person til person og fra land til land. Et sagn som for eksempel Huldrebryllup er blitt fortalt som om det var skjedd i nesten alle fjellområder hvor det har vært seterdrift. 

I motsetning til de fleste typer folkeeventyr og for eksempel middelalderballader er sagn og vandresagn fremdeles produktive sjangre, det skapes fremdeles nye sagnfortellinger, og gamle vandresagn spres fremdeles vidt og bredtBø, Olav m.fl. (red.) 1995. Norske segner: segner i utval. Oslo, Samlaget.. Et eksempel på et internasjonalt vandresagn med moderne spredning er fortellingene knyttet til den antisemittiske blodanklagen. 

Moderne vandresagn
Vår tids vandresagn er slike vandrehistorier som på engelsk gjerne kalles urban legends. De spres muntlig som tidligere tiders vandresagn, men kan i tillegg like gjerne spres via aviser eller internettMathisen, S. R. (2017). Mellom borealisme og orientalisme. Tidsskrift for Kulturforskning, (1).. 

Den svenske folkloristen Bengt af Klintberg har fått navnet sitt knyttet til genren; på svensk betyr «klintbergare» et vandresagn.Källorna till Råttan i pizzan och andra klintbergare, 22. juni 2022 Han har utgitt følgende samlinger med vandrehistorier:
Råttan i pizzan: Folksägner i vår tid, Stockholm 1986 (flere senere utgaver)
Den stjulna njuren: Sägner och rykten i vår tid, Stockholm 1994
Glitterspray och 99 andra klintbergare, Stockholm 2005

Titler på sagn
I den muntlige tradisjonen har det ikke vært behov for å gi sagnene spesielle navn. Skulle man snakke om et sagn, kunne man greie seg for eksempel med «Sagnet om jutulen og Johannes Blessom». Men folkeminnesamlerne og forskerne trengte mer spesifikke navn særlig når de skulle behandle vandresagn. Å bruke navnet på hovedpersonen eller stedet hvor handlingen har skjedd som tittel er ingen god ide siden vandresagnene stadig har knyttet seg til nye personer og steder. Likevel har noen slike titler festet seg fordi den har vært brukt i tidlige eller velkjente varianter av sagnet. Sagnet om en magisk reise sammen med et troll har blitt kalt «Jutulen og Johannes Blessom» fordi P. Chr. Asbjørnsen brukte denne tittelen da han tok sagnet med i sine eventyrutgaver.

Sagnet om det avbrutte huldrebryllupet på seteren kalles «Klevar-sagnet» fordi de første versjonene knyttet det til gården Klevar i Sauherad. Forskjellige versjoner har etablert typetitler for vandresagn, men det var først professor Reidar Th. Christiansen som forsøkte å etablere mer beskrivende typetitler da han gav ut sin katalog over norske vandresagn i 1958.

Reidar Th. Christiansens katalog over norske vandresagn
For folkloristene innenfor den finske skole, som professor Christiansen tilhørte, var formålet med forskningen å finne sagnenes «urform». Metoden de brukte, kaltes den historisk-geografisk metode og besto i å ordne alle varianter av en sagntype etter alder og utbredelse. Ved å gjennomgå hele materialet mente de å kunne rekonstruere både urform, vandringsveier og forklare endringene underveis. En forutsetning for å denne metoden var at man kunne sortere sagnene i typer. Som et ledd i dette arbeidet laget Christiansen både en katalog over norske eventyr (1921) og katalog over norske vandresagn, Migratory Legends i 1958, beregnet på internasjonal forskning. Han brukte standardtitler på engelsk.

Svakheten ved metoden viste seg da både Christiansen og Knut Liestøl analyserte variantene av Kjetta på Dovre (ML 6015), men kom til motsatt resultat. Typebegrepet har vært svært nyttig til å ordne arkivmateriale, men mange nyere forskere har vært skeptiske. Overleverte fortellinger er resultat av menneskelig fantasi, og er i sin natur ikke generiske som planter eller dyr. En kreativ forteller kan når som helst forandre en fortelling for å tilpasse den et nytt publikum.

Christiansen arbeidet før folkloristene begynte å interessere seg for vår tids folketradisjon.

Typenumrene begynner på 3000 for å holde god avstand til nummereringen i den internasjonale  eventyrkatalogen (AT-katalogen).

Vandresagntyper
3000 – 3025 The Black Book of Magic. The Experts («sagn om svarteboka»)
3000 Escape from the Black School at Wittenberg (Svarteskolen i Wittenberg jfr. Nedgangsskolen)
3005 The Would-be Ghost (Tenesteguten som vart mana ned)
3010 Making the Devil Carry the Cart. (Den vonde som karjolhjul)
3015 The Cardplayers and the Devil (Den vonde i kortlag)
3020 Inexperienced Use of the Black Book. Ropes of Sand («Ukyndig bruk av svarteboka»)

3030 – 3080 Witches and Witchcraft («sagn om hekser og trolldom»)
3030 The White Serpent (Lindormen)
3035 The Daughter of the Witch (Trollkjerringdottera)
3040 The Witch making Butter (Trollkjerringa kinnar)
3045 Following the Witch (Trollkjerringa og tenesteguten)
3050 At the Witches’ Sabbath (Trollkjerringstemne)
3055 The Witch that was Hurt (Dette motivet er neppe i sagnform i norsk tradisjon)
3060 Banning the Snakes (Ormemanaren)
3065 The Toad and the Serpent (Padda og ormen)
3070 The Demon Dancer (Djevelen dansar jenta i hel)
3075 The Devil and the Bridal Wreath (Djevelen hentar den utru brura i bryllupet)
3080 The Finn Messenger (Sjamanen)

4000 – 4050 Legends of the Human Soul, of Ghosts and Revenants («sagn om sjela, skrømt og gjenferd»)
4000 The Human Soul Free from the Body (Guntram-segna)
4005 The Werewolf Husband (Gift med ein hamløypar), se også varulv
4010 Married to the Nightmare (Gift med mara)
4015 The Midnight Mass of the Dead (De dødes gudstjeneste, dødningegudstjenesten)
4020 The Unforgiven Dead (Liket som ikkje rotna, Beingrinda)
4025 Infants killed before they were baptized, haunt Mother (Utburd)
4030 Dead Mother revisits her Children (Den vonde stemora, i norsk tradisjon oftest et ballademotiv)

4050 – 4090 Spirits of Rivers, Lakes and the Sea «sagn om sjø- og vassvetter»
4050 River Claiming its Due «Timen er komen men mannen inkje» Se også Nøkk
4055 The Mysterious Warning of Approaching Storm (Sjørop, Vassrop)
4060 The Mermaid’s  Message (Havfruas spådom)
4065 The Dead from the Sea and those from the Land (Sjødraugane og landdraugane)
4070 Sea-Spirit Trying out the Seats of a Boat (Draugen prøver rom)
4074 Visits to the Blessed Islands (Skarvene fra Utrøst«Skarvene fra Utrøst»)
4080 The Seal Woman (Eventyr ATh nr. 400)
4085 The Seahorse and the Seaserpent (Havhesten og sjøormen)
4090 Music taught by Water Spirit (Fossegrimen lærer bort felespel)

5000 – 5050 Trolls and Gigants («sagn om troll og kjemper»)
5000 Trolls resent a Disturbance (Hamar i Helle og Klinkaskalle)
5005 A Journey with a Troll (Jutulen og Johannes Blessom)
5010 The Visit to the Troll. The Handshake (Gamletrollet prøver styrke)
5015 The Plaything of the Trolls (Ikke kjent fra muntlig tradisjon i Norge)
5020 Ferrying Troll across a Lake («Dyre Vaa og Troldet ved Totak» Andreas Faye: «Dyre Vaa og trollet ved Totak», Telemark, heimskringla.no)

5050 – 6070 The Fairies («huldresagn»)
5050 The Fairies’ Prospect of Salvation (Frelsesvon)
5055 The Fairies and the Christian Faith. Their Priests etc. (Huldrepresten)
5060 The Fairy Hunter (Den ville jeger)
5070 Midwife to the Fairies (Jordmorsegna)
5075 Removing Building Situated above the House of the Fairies (Flytta fjøset)
5080 Food from the fairies (Be haugfolk om mat)
5085 The Changeling (Byttingen)
5090 Married to a Fairy Woman (Kone av huldreætt)
5095 Fairy Woman pursues a Man (Nærsøkjen huldrejente)
6000 Tricking the Fairy Suitor (Tussefriar, Tysbast-sagnet)
6005 The Interrupted Fairy Wedding (Huldrebryllup, «Klevar-sagnet»)
6010 The Capture of a Fairy (Huldreungen)
6015 The Christmas Visitors (Kjetta på Dovre, også registret i den internasjonale eventyrkatalogen som ATh 1161)
6020 The Grateful Fairy Mother (Takksam hulder)
6025 – 6030 The Fairy Message 
   6025 Calling the Dairymaid (Huldra vekkjer budeia)
   6030 Fairies give Information as to the Date (Deka deka Tore)
6035 Fairies assists a Farmer in his Work (Tussane skjer åkeren)
6040 Fairy Warriors (Dystetromma)
6045 Drinking Cup stolen from the Fairies (Huldrehornet, «Draugen i Vallarhaugen»)
6050 The Fairy Hat (Huldrehatten)
6055 Fairy Cows (Huldrekrøtter)
6060 The Fairy Bull (Huldrestuten)
6065 Fishing in a Fairy Lake (Huldretjern)
6070 Fairies send a Message («Dild er død», «Pans død»)

7000 – 7020 Domestic Spirits «nisse, haugtusse, tusse, Go'bonden»
7000 Fighting Nisse in the Service of the Farmer (Nisseslagsmålet)
7005 The Heavy Burden (Den vesle børa)
7010 Revenge for beeing Teased (Danse med nissen)
7015 The New Suit (Nissen får nye klede)
7020 Vain Attempt to Escape from the Nisse (Nissen på lasset)

7050 – 8025 Local Legends of Places, Events and Persons («historiske sagn»)
7050 Ring thrown in Water and recovered in Fish (Polykrates-sagnet)
7060 The Disputed Site for a Church
7065 Building a Church. The Name of the Masterbuilder (Finn-sagnet)
7070 – 7075 Legends about Church-Bells etc.
7080 – 7095 Legends concerning the Great Plage (The Black Death) («sagn om svartedauden»)
8000 – 8005 Legends about War and Warriors
8010 Legends about Hidden Treasure
8025 The Robbers and the Captive Girl (Tyvenborg, «Till, till Tove»)

 Referanser 

Kilder
Reidar Th. Christiansen, The Migratory Legends: A Proposed List of Types with a Systematic Catalogue of the Norwegian Variants, Helsinki 1958. Ny utgave 1992.
Svale Solheim, Register til Norsk Folkeminnelags skrifter nr. 1 – 49, Oslo 1943
Olav Bø, Ronald Grambo & al. Norske segner, Oslo 1981

Kategori:Folkeminne
Kategori:Sagn
Kategori:Sjangre
Kategori:Folkediktning