Røyknes stasjon

Røyknes stasjon ble opprettet som stoppested på Setesdalsbanen da banen ble åpnet i 1895. Stedet het da Røiknes. I 1916 fikk stoppestedet status som stasjon, en status det beholdt frem til 1951 da det igjen ble stoppested. Navnet ble endret til Røyknes i 1921.

Etter Setesdalsbanens nedleggelse i 1962 ble skinnegang og bygninger fjernet fra Røyknes.

Røyknes ble stasjon for andre gang i 2004 etter at sporet var reetablert sørfra og har siden vært Setesdalsbanens nordre endestasjon.

Nord for stasjonens omløpsspor er banen forlenget med ca 100 meter over Langåna bru og opp til Fylkesvei 3784/Røyknesvegen. Her lå i sin tid Setesdalsbanens eneste planovergang med automatisk vegsikringsanlegg. Lenkene går til to fotografier som viser planovergangen. Fylkesvei 3784 er her bygget på Setesdalsbanens trasé fra 1895. Setesdalsbanens trasé fra 1920 fortsetter inn i en fjellskjæring på nordsiden av veien.

Lenken går til et bilde som viser nordre del av stasjonsområdet.

 Ekspedisjonsbygning 
Dagens ekspedisjonsbygning er den tredje bygningen på Røyknes.

Den første var et plattformskur tegnet av Paul Due; det ble flyttet til Kvarstein i 1914. Lenken går til et bilde av det første skuret.

Den andre bygningen stod klar i 1913 og ble revet etter driftstidens slutt. Lenkene går til to bilder av den andre bygningen, et tatt mot sør og et tatt mot nord.

Den nåværende ekspedisjonsbygningen ble flyttet fra Svenkerud stoppested på Bergensbanen i 2002. Den ble demontert, transportert til Røyknes og gjenoppført der. Den er av samme type som den originale ekspedisjonsbygningen fra 1913, men bygget i 1914. Arkitekt er sannsynligvis Paul Due.

I sør har bygningen venterom, i midten ekspedisjon (kontor) og i nord et godsrom. Godsrommet benyttes til salg av mat og suvenirer. 

 Privetbygning 
Privetbygningen er en rekonstruksjon av et privet som stod på Røyknes i driftstiden. Samme type privet fantes ved flere av banens stasjoner. Arkitekt var Paul Due. 

I det ytre fremstår bygningen som et gammeldags privet. Innvendig finnes moderne vannklosetter.

Lenken går til et bilde fra driftstiden der man ser det opprinnelige privetet bak ekspedisjonsbygningen.

 Vanntårnet 
Vanntårnet umiddelbart nord for stasjonsområdet er en rekonstruksjon. Det er i bruk når damplokomotiv trekker banens tog. Lenken går til et bilde av vanntårnet som er tatt i banens driftstid.

 Plattformen 
Stasjonens hovedplattform er forlenget mot sør i museumsbanetiden. Dette ble gjort fordi Setesdalsbanens museumstog tidvis fører flere personvogner enn det som var vanlig i banens driftstid. Forlengelsen er utført av trevirke for å markere forskjellen fra den historiske plattformen med steinkant.

 Avdelingsbrakken 
I banens driftstid stod en avdelingsbrakke for baneavdelingen syd på stasjonsområdet. Avdelingsbrakken ble revet etter driftstidens slutt og er (per 2025) ikke gjenoppbygget.

 Stavbuene 
I banens driftstid stod to stavbuer på stasjonsområdet, vis a vis vanntårnet mot elven Langåna. Lenken går til et bilde som viser den ene stavbuen og vanntårnet.

Stavbuene ble brukt til mellomlagring av tønnestaver. 

Stavbuene ble revet etter driftstidens slutt og er (per 2025) ikke gjenoppbygget.

 Referanser 

Kategori:Setesdalsbanen
Kategori:Stasjoner på museumsjernbaner i Norge
Kategori:Samferdsel i Vennesla
Kategori:Jernbanestasjoner åpnet i 1895
Kategori:1895 i Norge
Kategori:Jernbanestasjoner nedlagt i 1962
Kategori:Byggverk i Vennesla
Kategori:Venneslas historie