Jurij Andrukhovytsj

Jurij Ihorovytsj Andrukhovytsj (ukrainsk Юрій Ігорович Андрухович; født 1960) er en ukrainsk forfatter. Andrukhovytsj er mest kjent for sine romaner, men skriver også dikt og essays i tillegg til å oversette. Romantrilogien Rekreasjoner (1992), Moskoviaden (1993) og Perversjon (1996) har gjort ham til en av de mest omtalte forfatterne i Ukraina.

1900-tallet
Jurij Andrukhovytsj ble født i Ivano-Frankivsk i Vest-Ukraina i 1960. Sammen med Viktor Neborak og Oleksandr Irvanets utgjorde han den litterære grupperingen Bu-Ba-Bu (forkortelse for Burlesk-Balahan-Bufonada («Burlesk-Bajaseri-Farse»), som dominerte ukrainsk undergrunnslitteratur på slutten av 1980- og starten av 1990-tallet, da Andrukhovytsj også skrev postmoderne romaner.

2000-tallet
I 2004 var han aktiv under Oransjerevolusjonen, og han gjorde seg også bemerket under Majdan-opprøret vinteren 2013–2014. 

I 2015 utga Andrukhovytsj et bokprosjekt i samarbeide med den tyske fotografen Johanna Diehl. Diehl har reist rundt i Ukraina og fotografert synagoger som enten står og forfaller, eller som er ombygget og tatt i bruk for andre formål, som kinosaler eller sportshaller. Andrukhovytsj har skrevet korte, essayistiske betraktninger og dikt til fotografiene. Det er svært mange slike samtidsruiner i Ukraina.

Moskoviaden
Jurij Andrukhovytsj’ Moskoviaden kom opprinnelig ut i 1993, og regnes som et nøkkelverk i ukrainsk samtidslitteratur. Trilogien er oversatt til 15 språk. Det handler om Moskva i 1991 på Gorkij-instituttets studenthjem. Her kolliderer forfatterambisjoner fra alle deler av Sovjetunionen. Imperiet er i oppløsning, stemningen opphisset, det er mangel på både ølglass og vodka. Otto von F., student og poet fra Vest-Ukraina, drar inn til sentrum og til lekebutikken «Barnas verden», der han skal kjøpe noen gaver. Men Otto går seg bort i underetasjen, tar feil av en dør og havner etter hvert i KGBs vold. Høsten 2022 ble romanen for første gang tilgjengelig på norsk, oversatt av Dagfinn Foldøy. I forbindelse med lanseringen av den norske oversettelsen, ble det arrangert av Cappelen Damm sammen med Erlend Loe en presentasjon på Litteraturhuset i Oslo.

 Tolv Ringer 
Tolv ringer (Dvanadtsjat’ obrutsiv) ble utgitt på norsk i mai av 2025 og er hans andre bok oversatt til norsk, etter Moskoviaden (2022) av Dagfinn Foldøy. Fortellingen følger den østerrikske fotografen Karl-Joseph Zumbrunnen, som reiser til Ukraina på 1990-tallet for å lete etter sin familiehistorie. Ukraina befinner seg i en tid med store endringer etter Sovjetunionens fall, og Karl-Joseph blir fascinert av kontrastene han møter – mellom vestlig kommersialisering, sovjetisk forfall og minner fra Habsburg-tiden. Han forelsker seg i tolken sin, Roma Voronytsj, og blir med henne på en reise til Karpatene. Vi hører om hendelsene i fjellenes ensomhet, på det såkalte «Vertshuset på månen» – et tidligere observatorium som senere ble sportsinternat. Her, blant filmskapere, strippere, livvakter og intellektuelle, dukker den forbudte ukrainske modernistpoeten Bogdan-Igor Antonytsj opp i egen person. Til slutt møter Zumbrunnen sin død og legger ut på en underlig lyrisk nattferd over Sentral-Europa. Alt dette forteller Andrukhovytsj med en slik fortellerglede, vidd og ironi at vi først i etterkant forstår: denne postmoderne folkelige romanen fra Ukraina handler i like stor grad om oss – og om Vesten. Vertshuset eies av en lokal mafiaboss, og oppholdet utvikler seg til en serie absurde og kaotiske hendelser. Romanen kombinerer humor, samfunnssatire og eksistensielle temaer. Den undersøker både hvordan Ukraina utviklet seg etter uavhengigheten, og hvordan vestlige blikk ofte forenkler eller eksotiserer Øst-Europa.

 Utmerkelser og æresbevisninger 
For sine litterære skrifter og aktiviteter som offentlig intellektuell har Andrukhovych blitt tildelt en rekke nasjonale og internasjonale priser, inkludert Herderprisen (2001), Erich Maria Remarque-fredsprisen (2005), Leipzigs bokmessepris for europeisk forståelse (2006), Angelus-prisen (2006), Hannah Arendt-prisen (2014) og Goethe-medaljen (2016), Heine-Preis 2022. 

Han er medlem av redaksjonen i de ukrainske tidsskriftene Krytyka og Potyah 76. Han er også jurimedlem for Zbigniew Herbert International Literary Award.

Andrukhovytsj' dikt er blant annet blitt tonesatt av grupper som Mertvy Piven, Lamentations of Jeremiah, Sigal Sopiriv Sipilka. Again for the Old,  og Karbido (Polen).

 Bibliografi 

 Diktsamlinger 
 1985: Himmelen og torgene (Небо і площі)
 1989: Sentrum (Середмістя)
 1991: Eksotiske fugler og planter (Ексотичні птахи і рослини)
 2004: Sanger for den døde hanen (Пісні для мертвого півня)

 Romaner og noveller 
 1989: Til venstre, hvor hjertet er (Зліва, де серце), novellesamling
 1992: Rekreasjoner (Рекреації)
 1993: Moskoviaden (Московіада)
 1996: Perversjon (Перверзія)
 2003: Tolv ringer (Дванадцять обручів) 2025 Cappelen Damm oversatt av Dagfinn Foldøy
 2007: Hemmeligheten. Istedenfor en roman (Таємніця. Замість роману)
 2017: Justisens elskere (Коханці юстиції)
 2020: Radio Natt (Радіо Ніч) 

 Essaysamlinger 
 1999: Stedlig desorientering (Дезорієнтація на місцевості)
 2000: Sentral-østlig revisjon (Центально-східна ревізія)
 2001: Mitt Europa (Моя Європа) – utgitt i samarbeid med den polske forfatteren Andrzej Stasiuk
 2006: Djevelen gjemmer seg i osten (Диявол ховається в сирі)

 Referanser 

 Eksterne lenker 

 Jurij Andrukhovytsj 
 Litteratur og revolusjon  https://voxpublica.no/2016/05/litteratur-og-revolusjon-i-ukraina/]
 www.johannadiehl.com 

Kategori:Ukrainske forfattere
Kategori:Ukrainskspråklige forfattere
Kategori:Personer fra Ivano-Frankivsk