Iah

Iah (gammelegyptisk: Jˁḥ, også transkribert som Yah, Jah, Jah(w), Joh eller Aah) Allen, James P. (2000): Middle Egyptian: An Introduction to the Language and Culture of Hieroglyphs, Cambridge University Press, s. 436 var i henhold til oldtidens egyptiske religion og mytologi en månegud. Navnet betyr rett og slett «måne», men likheten i navnet med de eldste formene av navnet på jødedommens gud, Jahve (hebraisk ), foruten det faktum at jødenes forfedre hadde tett politisk og kulturell kontakt med oldtidens Egypt, har skapt utfordringer for forståelsen av betydningen av Iah. Dunn, Jimmy: «Yah (Lah), the Other Egyptian Moon God», Tour Egypt 

 Utvikling 
Iah synes å ha vært en gammel, om enn en mindre betydningsfull månegud, en personifisering av den fysiske månen, Bunsen, Margaret R. (2002): Encyclopedia of Ancient Egypt, New York, s. 1 akkurat slik som Aton, solskiven, var den guddommelige personifisering av solen. Det var andre, mer betydningsfulle måneguder, Tot og Khonsu, som han senere ble sammensmeltet med. Som disse månegudene kunne Iah bli manifestert som nymånen, som ibisfuglen eller falken. Hart, George (2005): The Routledge dictionary of Egyptian gods and goddesses, Routledge, s. 77 Det er ikke avdekket noen referanser til templer og steder hvor han ble dyrket.

Han ble tidvis betraktet som den voksne formen av Khonsu og ble deretter i økende grad absorbert av denne guden. Han fortsatte å opptre på amuletter og tidvis på andre objekter, da tilsvarende som Khonsu i framtoning med de samme månesymbolet på hodet og tidvis de samme kledningene. Han adskilte seg ved at han hadde full parykk fram et barns sidelokker, og tidvis var han framstilt med Øvre Egypts hvite krone som ble toppet med andre symboler. Wilkinson, Richard H. (2003): The Complete Gods and Goddesses of Ancient Egypt. Thames & Hudson, s. 111 Med tiden fikk han tittelen Iah-Djuhti, «nymånens gud». Remler, Pat. (2000): Egyptian Mythology A to Z: A Young Reader's Companion. Facts On File. s. 1

Han ble en del av kulten til Osiris, de dødes gud, ved det femte dynasti. Årsaken kan være at i månens månedlige syklus fornyet den seg. Han synes også ha tatt til seg måneaspektet til Tot, gud for kunnskap, skriving og matematikk; månens sektorer ble benyttet som symboler for brøk. Quirke, Stephen; Spencer, Jeffrey (1992): The British Museum Book of Ancient Egypt. London, The British Museum Press

Ved tiden til Det nye rike var han mindre framtredende enn de andre gudene med månetilknytning, Tot og Khonsu, og grunnet deres felles funksjoner ble han identifisert med den ene eller den andre av de to guddommene.

Flere faraoer tok hans navn, som faraoen av det 18. dynasti, Ahmose og hans mor Ahhotep. En dronning hadde navnet Iah under det 11. dynasti, mor til farao Mentuhotep II.

 Referanser 

Kategori:Egyptiske guder
Kategori:Måneguder
ca:Llista de personatges de la mitologia egípcia#J