Alpesteinbukk

Alpesteinbukk  (Capra ibex) er en monotypisk art i slekten geiter (Capra), som videre inngår i tribuset sauer og geiter (Caprini) i kvegfamilien (Bovidae). 

Alpesteinbukk var naturlig utbredt i de franske og italienske Alpene, men arten ble nesten utryddet på begynnelsen av 1800-tallet. En liten populasjon overlevde imidlertid i Nord-Italia. Fra denne vesle populasjonen har den siden blitt reintrodusert til en rekke steder. I dag er arten igjen livskraftig, og per 2023 regnet man med en totalpopulasjon på cirka  voksne individer.

 Taksonomi 
miniatyr|venstre|Ungkarsflokk (bukker)
Alpesteinbukk var nesten utryddet i begynnelsen på 1800-tallet. En liten populasjon overlevde imidlertid i et refugium i Gran Paradiso-massivet i Nord-Italia. Alle nålevende populasjoner av denne arten nedstammer fra denne populasjonen. Den har blitt reintrodusert til områder der den tidligere fantes i Frankrike, Sveits, Tyskland og Østerrike, samt at den har blitt introdusert til Slovenia (De juliske Alper) og Bulgaria (Rilafjellene). 

Alpine Ibex European Specialist Group (AIESG) estimerte ganske nylig at totalbestanden inkluderer cirka  individer fordelt i 180 populasjoner, basert på tellinger i årene 2008–2017. Et nytt estimat publisert i april 2020 estimerer totalbestanden til cirka  individer. Distribusjonen er imidlertid ganske fragmentert, hovedsakelig fordi arten har et svært lavt koloniseringspotensial. Nylig ble det gjennomført mer gjenoppbygging og noen translokeringer for å øke den genetiske variasjonen blant de gjeninnførte populasjonene og favorisere genflyt blant dem. På grunn av sin spesielle historie opplevde arten flere alvorlige genetiske flaskehalser, og alle eksisterende populasjoner har lavt genetisk mangfold og høye innavlsnivåer.

 Biologi 
miniatyr|venstre|Geit med ungdyr
miniatyr|To konkurrerende yngre bukker.
Alpesteinbukk er en tettvokst art med tydelig kjønnspreg, der bukkene blir betydelig større enn geitene. Den kan skilles fra andre steinbukker på hornene, som har avrundede antero-eksterne hjørner.

Bukkene har en kroppslengde på cirka 115–135 cm, mens geitene gjerne måler cirka 55–100 cm. Halen utgjør i tillegg cirka 15–29 cm. Skulderhøyden varierer mellom kjønnene og ligger rundt 65–94 cm. Ekstremitetene er relativt korte og kraftige. Bukkenes horn måler typisk 75–100 cm og vokser mest i det andre leveåret, mens geitenes gjerne måler opp til cirka 35 cm. Bukkene når maksimal størrelse omkring 8,5–10,5 år gamle, mens geitene når maksimal størrelse omkring 4,5–5,5 år gamle. Geitene kan veie 50 % mindre enn bukkene. Bukkene kan tape opp mot 20 % av kroppsvekten i løpet av vinteren.

Arten har to-lags pels, med tett underull innerst og grovere raggete dekkhår ytterst. Bukkene har en gulaktig brun sommerpels med noe mørkere ekstremiteter. På sensommeren og utover høsten blir pelsen gradvis mørkere. Vinterpelsen er mørk nøttebrun med en litt lyse og blakkere hals. Bukkene har også kort skjegg (typisk 6–7 cm) under haken.

Alpesteinbukken var aldre bredt utbredt i Alpene. Det ideelle habitatet består av solrike, snøfattige fjellsider med lett tilgjengelige gressganger mellom fjellknauser og klipper, der dyra lett unnslipper rovdyr. Dette er typisk områder man finner i de sørlige Alpene, og typisk i høyder både over, rundt og under tregrensen, omkring {{formatnum:700–3300 moh}}. (typisk ).

Geitene ferdes i flokker på rund 10–20 individer, mens bukkene gjerne ferdes fåtallige i små unkarsgrupper eller solitært. Som geiter flest eter også alpesteinbukkene det aller meste av planter, men hovedsakelig ulike sorter gress. Den største rovdyrtrusselen kommer fra kongeørn, spesielt for killingene.

Paringstiden er i tidsrommet desember–januar. De største bukkene parer seg gjerne med flere geiter, mens de eldste og yngste kanskje ikke får paret seg. Bukken passer imidlertid kun på ei geit av gangen. Geita går drektig er cirka 165–170 dager og forlater de andre for å føde på en isolert plass i bratt, ulendt terreng, der avkommet er godt beskyttet mot eventuelle predatorer. Hun føder som regel ett kje, og bare sjelden to. Killingene kan hoppe rundt etter kun én dag, hvoretter de samler seg med andre unger i flokken. Avkommet avvennes gradvis og uten bråstopp. Geiter blir kjønnsmodne rundt  gamle, mens bukkene blir det rundt 2 år gamle.

 Inndeling 
Inndelingen følger Bovids of the World: antelopes, gazelles, cattle, goats, sheep, and relatives av Castelló (2016).

 Caprini, sauer og geiter
 Caprina
 Capra, geiter
 C. falconeri, skruegeit
 C. caucasica, kubantur
 C. cylindricornis, dagestantur
 C.  walie, etiopisk steinbukk
 C. nubiana, nubisk steinbukk
 C. ibex, alpesteinbukk (monotypisk)
 C. sibirica, sibirsteinbukk
 C. pyrenaica, pyreneersteinbukk
 C. aegagrus, besoargeit
 C. hircus, geit

 Referanser 
Brambilla, A., Von Hardenberg, A., Nelli, L., & Bassano, B. (2020). Distribution, status, and recent population dynamics of Alpine ibex Capra ibex in Europe. Mammal Review, 50(3), pp. 267-277.. DOI: https://doi.org/10.1111/mam.12194

Castelló, José R. (2016) Princeton Field Guides – Bovids of the World: antelopes, gazelles, cattle, goats, sheep, and relatives. p. 336–337. Princeton University Press, Princeton and Oxford 2016. ISBN 978-0-691-16717-6

Groves, Colin and Grubb, Peter, 2011: Ungulate Taxonomy. The Johns Hopkins University Press. ISBN 978-14-21400-93-8

Toïgo, C., Brambilla, A., Grignolio, S. & Pedrotti, L. 2024. Capra ibex. The IUCN Red List of Threatened Species 2024: e.T42397A219261343. https://dx.doi.org/10.2305/IUCN.UK.2024-2.RLTS.T42397A219261343.en. Accessed on 08 February 2025.

Wilson, D.E. and Mittermeier, R.A. [eds], 2011: Handbook of the Mammals of the World. Vol. 2. Hoofed Mammals. Lynx Edicions, Barcelona. ISBN 978-84-96553-77-4

 Eksterne lenker 


Kategori:Sauer og geiter
Kategori:Pattedyr formelt beskrevet i 1758
Kategori:Dyr formelt beskrevet av Carl von Linné