Elefantnesefisk

Elefantnesefisk er en art i gruppen elefantfisker. De er spesielt utbredt i elvene Niger, Ogun og Chari. 
Den foretrekker mudrete, sakteflytende elver og dammer som er skjermet av f.eks. greiner som ligger under vann. Den er mørkebrun til svart på farge, sammentrykket fra sidene og 23–25 cm lang. Rygg- og gattfinnen har omtrent samme størrelse. Halefinnen er delt.

Det mest særegne trekket, som navnet antyder, er et snabel-aktig fremspring på hodet. Dette er ikke egentlig en nese, men en følsom forlengelse av munnen som brukes til forsvar, kommunikasjon, navigasjon og leten etter mat. 
Dette organet er dekket med elektroreseptorer, som mesteparten av kroppen. Elefantnesefisken har dårlig syn, og bruker et svakt elektrisk felt til å finne mat, finne frem i mørkt eller uklart vann, og for å finne en make.

Elefantnesefisken lever vanligvis 6-10 år, men det finnes eksemplarer som har levd lenger.

 Akvaristikk 
Elefantnesefisken er trolig den mest utbredte av elefantfiskene i akvariehandelen. Akvariet bør være minst 200 liter stort. Den er temmelig sky og foretrekker et tett beplantet akvarium med dempet lys, der den kan stikke seg vekk når den føler for det. Den bør ha tilgang på et rør eller en hul trestamme. Substratet bør helst være myk sand for at fisken skal kunne rote i det med sin følsomme forlengede leppe. Den lever av smådyr, men godtar vanligvis også frossenfôr eller til og med flakfôr.

Hvor fredelig disse fiskene er, kan være individuelt. Noen er ganske aggressive mot andre arter, mens andre trekker seg tilbake. De kan holdes i et selskapsakvarium med andre fredelige arter som har lignende behov når det gjelder vannverdier. I akvarier som er mindre enn 400 liter er det risikabelt å holde mer enn én elefantnesefisk, da de kan være territorielle. Det som regnes som optimale vannverdier, er pH mellom 6,8 og 7,2, temperatur mellom 26 og 28 grader celsius, og middels hardhet.
 Eksterne lenker 


Kategori:Beintungefisker
Kategori:Fisker formelt beskrevet i 1862
Kategori:Dyr formelt beskrevet av Albert Günther