Naturrett

Naturrett (latin: lex naturalis eller jus naturale) er en teori om at det finnes rettsprinsipper som er av en slik grunnleggende eller naturgitt karakter at de gjelder for alle mennesker (universalisme) og går foran annen lov. Gjennom historien er naturretten begrunnet på både religiøst og sekulært. Sentralt står studiet av menneskenaturen, og utledet av dette, hvilke adferdsnormer som er nødvendige for et fredelig samfunn.

Naturrettstanken føres vanligvis tilbake til antikkens greske filosofi, særlig Aristoteles, ikke minst på grunn av måten han har blitt forstått av middelalderens skolastikere, som Albertus Magnus og hans elev Thomas Aquinas. Opplysningsfilosofer som John Locke videreutviklet antikkens, skolastikkens og romerrettens idéer og argumenterte for at alle mennesker er født med visse grunnleggende, umistelige rettigheter. Den moderne tids menneskerettigheter er også et uttrykk for en naturrettslig tenkemåte.

I rettsoppgjøret etter den andre verdenskrig ble rettsprinsippene satt på spissen. Både den internasjonale domstolen i Nürnbergprosessene og Høyesterett i Norge nektet å legge Det tredje rikes lover til grunn. De tok utgangspunkt i at det fantes et overordnet normsystem (naturrettsteori) der menneskets verdi, uavhengig av rase, ble slått fast uavhengig av hvilken lov som gjaldt på tidspunktet krigshandlingene fant sted.

Naturrettstenkningen står i et motsetningsforhold til rettspositivismen.

 Referanser 

 Litteratur 



 Eksterne lenker 

 «Naturrettens gjenkomst», artikkel fra Apollon 1. mars 1997
 Om naturrett, fra NOU 1997: 5 Urfolks landrettigheter etter folkerett og utenlandsk rett - bakgrunnsmateriale for Samerettsutvalget

Kategori:Rettsfilosofi
Kategori:Rettshistorie
Kategori:Grunnleggende konsepter i metafysikk