Ebers-papyrusen

Ebers-papyrusen er et egyptisk papyrus som inneholder informasjon om medisinske urter og deres virkning som har blitt datert til rundt 1550 f.Kr. Det er en mulighet for at den er kopiert fra eldre tekster. Ebers-papyrusen er blant de viktigste av papyrus-manuskriptene fra oldtidens Egypt som omhandler medisinske emner. Det er et av de to eldste bevarte medisinske dokumenter som er bevart, det andre er Edwin Smith-papyrusen (ca. 1600 f.Kr.). Et annet viktig medisinsk papyrus er Brugsch-papyrusen (ca. 1300 f.Kr.). Ebers-papyrusen er en 110 siders rull som er rundt 20 meter lang.Stern, Ludwig Christian (1875): Ebers, Georg, red. Papyros Ebers: Das hermetische Buch über die Arzeneimittel der alten Ägypter in hieratischer Schrift, herausgegeben mit Inhaltsangabe und Einleitung versehen von Georg Ebers, mit Hieroglyphisch-Lateinischem Glossar von Ludwig Stern, mit Unterstützung des Königlich Sächsischen Cultusministerium, 2, 12. utg. Leipzig: W. Englemann. LCCN 25012078.

For behandling av eksempelvis diabetes anbefaler teksten at pasienten drikker en kopp med vann fra en fugledam, en blanding av hyllebær, plantefibre fra asit (!), melk, ølrester, agurkblomster og grønn daddelpalme.McClatchey, Forester (22. desember 2016): «Historical diabetes remedies» , Beyond Type 1Roberts, Jacob (2015): «Sickening sweet», Distillations. 1 (4), s. 12–15. Egyptiske leger mistenkte at det var en forbindelse mellom hva folk spiste og symptomene som nå er knyttet til diabetes, men ingen av deres behandlinger ville ha vært effektive. For behandling av guineaorm ble det anbefalt å vikle ormen rundt enden av en pinne og langsomt trekke den ut. 3500 år senere var den behandlingen fortsatt en vanlig måte å behandle pasienten for denne lidelsen.Palmer, Philip E.S.; Reeder, Maurice M. ([1981] 2008): «Chapter 27: Guinea Worm Infection (Dracunculiasis)» , i: The Imaging of Tropical Diseases: With Epidemiological, Pathological and Clinical Correlation (DVD utg.). Uniformed Services University of the Health Sciences. LCCN 99039417

Ebers-papyrus ble funnet i Luxor (Teben) vinteren 1873–1874 av den tyske egyptologen og forfatteren Georg Ebers og blir i dag oppbevart i Universitetet i Leipzig i Tyskland.

Det er uklart hvor papyrusen kom fra, men det sies at de er funnet mellom beina på en mumie i Assassif-distriktet. Papyrus ble i Edwin Smiths samlinger i alle fall til 1869 da den dukket opp i en antikvitetskatalog. I 1875, publiserte Ebers en faksimile med en engelsk-latinsk vokabular og innledning  av denne papyrusen. Ebers-papyrusen omfatter 110 sider, og er den lengste av de bevarte medisinske papyrus-manuskripter. Den daterer seg helt tilbake til 1534 f.Kr. med referanser tilbake som det første dynasti i Egypt 3000 f.Kr.

 Referanser 

 Eksterne lenker 
 The Papyrus Ebers: The Greatest Egyptian Medical Document. Oversatt av Bendix Ebbell, København: Levin & Munksgaard. 1937. LCCN 37020036. Arkivert fra originalen den 12. mars 2009.

Kategori:Guvernementet Luxor
Kategori:Medisin
Kategori:Papyrus