Ursnutebiller

Dryophthorinae
 Orthognathinae
 Kornsnutebiller, Rhynchophorinae
 Stromboscerinae

Ursnutebiller (Dryophthoridae) er en gruppe av biller i overfamilien snutebiller (Curculionoidea). De blir her behandlet som en familie, men blir nå regnet som en underfamilie (Dryophthorinae) i familien snutebiller (Curculionidae). De har knebøyde antenner, og de fleste av artene er relativt store med en avlang, sylindrisk kroppsform. Bare én art lever utendørs i Norge, men i tillegg har vi kornsnutebillen (Sitophilus granarius), som kan gjøre betydelig skade i kornmagasiner. De fleste av artene lever i tropene. Tross det norske navnet "ursnutebiller" regnes de til de "avanserte" snutebillene, fordi antennene er knebøyde. De blir regnet som de mest primitive av de "avanserte" snutebillene fordi hannenes kjønnsorganer har en ganske primitiv struktur.

 Utseende 
Små til store (2 – 50 mm) biller, de fleste av artene forholdsvis store til snutebiller å være. Kroppsformen er vanligvis avlang og mer eller mindre sylindrisk, og de har en lang, krum snute som er rund i tverrsnitt. Grunnfargen er vanligvis mørkebrun eller svart, men de har ofte rødlige eller hvite tegninger. Hodet er forholdsvis lite med store fasettøyne. Hos noen arter møtes fasettøynene på undersiden av hodet. I midten er hodet trukket ut til en lang snute. Antennene sitter festet på sidene av snuten. Disse består av et langt indre ledd, en midtre svøpe (funiculus) på 4-6 ledd, og en ytre, tre-leddet kølle. Antennene er knebøyde mellom det første leddet og svøpen. Brystskjoldet (pronotum) er forholdsvis stort, omtrent så langt som bredt, med rundede sider. Det er gjerne kraftig punktert, men mangler tydelige groper eller furer. Dekkvingene er gjerne omtrent så brede som brystskjoldet, avlange og parallellsidige, ofte med tydelige punktrekker. Beina er forholdsvis kraftige og middels lange. Lårene kan ha en tann på undersiden. Føttene er fem-leddete, det fjerde leddet varierer i størrelse fra ganske stort og tydelig til meget lite og nesten usynlig. Det tredje leddet er tolappet. En spektakulær art er "skjeggsnutebillen" Rhinostomus barbirostris. Hos denne store arten bærer mesteparten av snuten på siden tette, lange, utstående hår slik at det ser ut som om billen har et fyldig skjegg.

 Levevis 
De fleste av artene lever i tropene på enfrøbladete planter, særlig på palmer (Arecaceae), arter i ananasfamilien (Bromeliacaceae) og orkidéer (Orchidaceae), også på gress (Poaceae) og halvgress (Juncaceae). Unntaket mellom de artene som lever på levende planter er slekten Rhodobaenus som lever på kurvplantefamilien (Asteraceae), en tofrøbladet gruppe. Larvene minerer vanligvis inne i stengler og skudd. Det finnes også noen arter som ser ut til å være knyttet til død ved, og noen (i slekten Sitophilus) lever på lagrede matvarer. Ursnutebillene er mest tallrike i lavlands-regnskoger i tropene.

 Skadedyr 
Noen av ursnutebillene er betydelige skadegjørere. Artene i slekten Sitophilus lever på korn, frø og andre lagrede matvarer. Kornsnutebillen (Sitophilus granarius) gjør særlig mye skade på lagret korn. Denne billen er 3 –5 mm lang og brun. Hver hunn kan legge 150-200 egg. Hun gnager et hull i et korn, legger et egg der og forsegler hullet. Larven utvikler seg inne i kornet og huler det etter hvert helt ut slik at bare skallet blir igjen. Kornsnutebillen er avhengig av relativt høye temperaturer og høy luftfuktighet – fuktighetsinnholdet i kornet må være minst 10 % og luftfuktigheten minst 50 %. Billene kan gå gjennom flere generasjoner på et år. Som de fleste andre skadedyr på lagrede matvarer stammer artene i slekten Sitophilus fra varme områder, men er i dag spredt over det meste av verden. De kan ikke overleve utendørs i Norge. Sitophilus oryzae er også funnet innendørs i Norge, men har ikke etablert permanente kolonier her. En tredje art, Sitophilus linearis, angriper belger og frø av tamarind i tropiske områder. 
Andre arter er skadedyr på levende planter. Polytus mellerborgii og Cosmopolites sordidus gjør skade på bananplanter, og har spredt seg til de områdene der disse blir dyrket.
Artene i slekten Sphenopterus gjør skade på mais. Noen arter kan også gjøre skade på orkidéer og planter i ananasfamilien som blir dyrket som prydplanter.

 Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
 Familien ursnutebiller, Dryophthoridae Schönherr, 1825 (ev. underfamilie av snutebiller Curculionidae)
 Underfamilien ursnutebiller, Dryophthorinae Schönherr, 1825
 Slekten Dryopththorus Germar, 1824
 Dryophthorus corticalis (Paykull, 1792) – enste frittlevende art i Norden
 Slekten Stenommatus Wollaston, 1873
 Underfamilien Orthognathinae 
 Stammen Orthognathini
 Slekten Mesocordylus Lacordaire, 1866
 Slekten Orthognathus Schönherr, 1838
 Stammen Rhinostomini
 Slekten Rhinostomus Rafinesque, 1815
 Rhinostomus barbirostris
 Underfamilien kornsnutebiller, Rhynchophorinae Schönherr, [1833]
 Stammen Rhynchophorini
 Slekten Dynamis Chevrolat, 1883
 Slekten Rhynchophorus Herbst, 1795
 Stammen Litosomini
 Slekten Cosmopolites Chevrolat, 1885
 Cosmopolites sordidus (Germar) – viktig skadedyr på banan
 Slekten Daisya Anderson, 2003
 Slekten Eucalandra Faust, 1899
 Slekten Melchus Lacordaire, 1866
 Slekten Neophrynoides O'Brien & Wibmer, 1982
 Slekten Sitophilus Schönherr, 1838
 kornsnutebille, Sitophilus granarius (Linnaeus, 1758)
 rissnutebille, Sitophilus oryzae (Linnaeus, 1767)
 maissnutebille Sitophilus zeamais Motschulsky, 1855
 Sitophilus linearis (Herbst, 1797)
 Slekten Toxorhinus Lacordaire, 1866
 Stammen Polytini – omfatter bare én art
 Polytus mellerborgii (Boheman)
 Stammen Sphenophorini – mange slekter, bl.a.
 Slekten Alloscolytoproctus Hustache, 1929
 Slekten Cactophagus LeConte, 1876
 Slekten Metamasius Horn, 1873
 Slekten Rhodobaenus LeConte, 1876 – på kurvplantefamilien
 Slekten Scyphophorus Schönherr, 1838 – lever på agavefamilien
 Slekten Sphenophorus Schönherr, 1838 – på gress og halvgress, bl.a. mais
 Underfamilien Stromboscerinae Lacordaire, 1866 – mange slekter
 Slekten Allacotes Pascoe, 1885
 Slekten Besuchetiella Osella, 1974
 Slekten Dexipeus Pascoe, 1885
 Slekten Dryophthoroides Rocloff, 1879
 Slekten Nephius Pascoe, 1885
 Slekten Orthosinus Motschulsky, 1863
 Slekten Parasynommatus Voss, 1966
 Slekten Stromboscerus Schönherr, 1838
 Slekten Synommatoides Morimoto, 1978
 Slekten Synommatus Wollaston, 1873
 Slekten Tasactes Faust, 1894
 Slekten Tetrasynommatus Morimoto, 1985

 Referanser 

 Kilder 
 Anderson, R.S. 2004. Dryophthoridae of Costa Rica and Panama. 

 Eksterne lenker 

Billedgalleri over mellomamerikanske arter. På spansk. Velg "Ver todas" for å få se en oversikt. 

Kategori:Biller
Kategori:Snutebiller
Kategori:Dyr formelt beskrevet av Carl Johan Schönherr