Kjennemerke for motorkjøretøy i Norge

Kjennemerke for motorkjøretøy i Norge utstedes av Statens vegvesen, som har ansvaret for registrering av kjøretøy i Norge. Kjennemerket er en kombinasjon av bokstaver og sifre eller kun sifre, og skal vises på særskilte skiltplater.

Skiltplatene er et offentlig dokument som både identifiserer kjøretøyet og tillater bruk av kjøretøyet. Skiltplatene er statens eiendom og skal returneres når kjøretøyet tas ut av bruk. Som i de fleste land brukes bare skiltplater som kan identifiseres visuelt.

Betegnelser som «kjennetegn» eller «registreringsnummer» brukes av og til for kjennemerker. Andre betegnelser for skiltplater er «bilskilt» eller «nummerskilt». «Bilskilt» brukes blant annet i regelverket, mens «nummerskilt» er mye brukt i dagligtale.


 Skilttyper 
De norske kjennemerkene finnes i følgende varianter:

Fra 1. januar 2002 utstedes norske kjennemerkene i to størrelser, stort og lite kjennemerke.Forskrift om tekniske krav og godkjenning av kjøretøy, deler og utstyr (kjøretøyforskriften). §§ 39-10, 39-11. Begge størrelsene kommer i variantene smalt og høyt. Stort kjennemerke skal i hovedsak brukes på bil, med unntak av
såkalte rallyskilt (hvitt på svart bakgrunn) og biler der produsenten ikke har laget plass til store skilt. Målene på skilt er maksimumsmål, og mindre varianter kan forekomme.

Stort kjennemerke, smal variant, er 52 cm bredt og 11 cm høyt. Dette er det klart mest brukte kjennemerket, både foran og bak på bil. Stort kjennemerke, høy variant, forekommer bak på en del biler, og har en bredde på 34 cm og høyde på 21 cm. Det er to rader, med bokstavene øverst og tallene nederst.

Lite kjennemerke, med smal og høy variant har henholdsvis målene 30,3 cm og 22 cm i breddene, og med høydene 8,5 cm og 15,2 cm. Også her er den smale varianten klart mest utbredt. Lite kjennemerke skal, foruten rallyskilt, være på motorsykkel, beltebil og beltemotorsykkel, i tillegg til traktor og motorredskap. Tilhengere skal som hovedregel ha stort kjennemerke, men er den ikke bredere enn 1,25 meter, kan man få utstedt lite kjennemerke.

Kjennemerke i mindre størrelse enn ordinære kjennemerker kan etter særskilt søknad tildeles biler som ikke har avsatt nok plass til ordinære skilt.

 A – Hvit bakgrunn, svart skrift 
For biler, lastebiler, busser og lignende som betaler avgift for å kjøre på offentlige veier. Kjennemerker for biler, lastebiler, busser og så videre har to bokstaver etterfulgt av fem sifre. Mellom bokstavene og sifrene var det i perioden 1993 til 2012 et kontrollmerke (også kalt oblat), som viste at alle forhold knyttet til kjøretøyet var i orden da merket ble utstedt: Årsavgiften er betalt, forsikringen er i orden, EU-kontroll er godkjent og kjøretøyet er ikke begjært avskiltet. Motorsykler, mopeder, mopedbiler, tilhengere, campingvogner og lignende har skilt med to bokstaver og fire sifre. Disse var det ikke oblat på.
 A-1
 O-1
Kjennemerker for representasjonsbiler tilhørende Det kongelige hoff. Hoffet disponerer serien A-1 til A-20 og O-1, det siste brukes kun i Bergen. Ved transportoppdrag uten kongehusets medlemmer om bord, og ved salg benyttes ordinære kjennemerker.

 A-12345
Kjennemerke for veteranbiler fra 1970 eller tidligere. Skiltplatene kan ha historisk utforming eller være produsert i moderne utforming.


Personlig kjennemerke (må ha fra to til syv tegn)

 B – Svart bakgrunn, gul skrift 
 AA 12345
Nå betaler disse trafikkforsikringsavgift.
 AA 1234
Anleggsskilt. Disse skiltene er for kjøretøy som er godkjent, men som aldri kjører på offentlige veier. Dette omfatter traktorer, snøscootere, ulike typer kjøretøy på flyplasser og havner og så videre. Slike kjøretøy krever ingen trafikkforsikringsavgift og hadde derfor ikke avgiftsmerke i perioden 1993–2012. Kjøretøy på Svalbard bruker også denne type skilt, da veiene der er privateide. Skilt av type B følger samme bokstavkode og tallnummerering som skilt av type A.

 C – Svart bakgrunn, hvit skrift 
 AA 12345
Rallyskilt. Disse skiltene er for kjøretøy som skal brukes til bilsport. Man kan kjøre lovlig på veien til og fra trening eller konkurranse. Det må betales årsavgift og ansvarsforsikring, men man slipper avgiften ved registrering, og betaler bare merverdiavgift på kjøpet. Det er også krav om at man har personlig lisens fra en NMF-klubb. Under kjøring må man ha med vognkort, lisens og bekreftelse fra klubben på treningstider.

 D – Oransje bakgrunn, svart skrift 
 123456
Militære kjøretøy. Registreringsnummeret har tre til seks sifre, uten bokstaver foran. Tilhengere kan også ha tre til seks sifre.

 E – Oransje bakgrunn, rød skrift 
 FMU 123
 T - U 123
Militære prøveskilt. Brukes i dag kun av to avdelinger, og består av tre tegn (FMU eller T-U) og tre siffer.

 FMU = forsvarsmuseet
 T-U = test og utvikling

 F – Grønn bakgrunn, svart skrift 
Regulært kjennemerke

Personlig kjennemerke (to til syv tegn)

For varebiler klasse 2 som betaler veiavgift, men som ikke er for passasjertransport. De kan ha inntil tre sitteplasser, og er primært innrettet på transport av gods, pakker, verktøy, utstyr og lignende. Slike biler betaler en lavere avgift enn de som har skilttype A. og har aldri bakseter. I likhet med type A, har disse skiltene to bokstaver etterfulgt av fem siffer. Hvem som helst kan eie en bil med grønne skilt.

 G – Blå bakgrunn, gul skrift 
 CD 12345
 CD 1234
Disse skiltene er for Corps Diplomatique. De brukes på offisielle biler fra utenlandske ambassader og konsulater. De har alltid bokstavkombinasjonen CD etterfulgt av fem siffer. De to første sifrene angir hvilket lands ambassade bilenr er fra. Storbritannias, Israels  og USAs ambassade sluttet å bruke disse skiltene i henholdsvis 2002 og 2001, og bruker nå vanlige skilt. Tilhengere registreres med bokstavkombinasjonen CD etterfulgt av fire siffer.

 H – Rød bakgrunn, svart skrift 
 AA123 ⅝
Dagsprøvekjennemerker. Denne typen skilt brukes ofte av forhandlere på kjøretøy som brukes til prøvekjøring. De kan også brukes i tiden mellom grensekontrollen og godkjenningen av biler som importeres fra utlandet. Hvis man trenger et midlertidig bilskilt av andre grunner, kan man søke om dette. De midlertidige skiltene har to bokstaver etterfulgt av tre sifre, samt datoen de er gyldige. Tidligere var skiltene vanlige skilt. Nå har man gått over til å bruke klistremerker i stedet. Når man kjører med midlertidige skilt skal man ha med en godkjent kjøreseddel med navnet på sjåfør påskrevet, kjøreseddelen kan også være digital. I tillegg har man vanligvis ikke lov å ha med andre personer eller transportere gods. Eneste unntak er dersom transport av personer og gods er nødvendig for å kunne utføre testen, eller dersom vegvesenet krever det i forbindelse med registrering.

 I – Rød bakgrunn, hvit skrift 
 AAA 12
 AAA 12T

Årsprøvekjennemerker brukes av forhandlere. Årsprøvekjennemerker kan kun brukes på kjøretøy som ikke registrert, og det er førerens ansvar at kjøretøyet er i forsvarlig stand når det brukes. Årsprøvekjennemerker kan brukes ved flytting av kjøretøy fra et sted til et annet, ved prøving i forbindelse med reparasjon eller annet, ved demonstrasjon og ved kjøring i forbindelse med registrering. Årsprøvekjennemerkene må ikke brukes til transport av personer og gods hvis ikke trafikkstasjonen har gitt tillatelse til det, og det er påført kjøreseddelen. Årsprøvekjennemerker kan brukes i Norge, Sverige, Danmark og Finland.

Kjennemerkene består fra juni 2015 av tre bokstaver etterfulgt av to siffer. Årsprøvekjennemerker er en variant av midlertidige kjennemerker, og går under samme regelverk. Årsprøvekjennemerker for tilhengere har også tre bokstaver etterfulgt av to siffer etterfulgt av bokstaven «T». Det er ingen geografisk fordeling av nummerserier. Skiltplater produseres fortløpende uavhengig av hvilken trafikkstasjon som bestiller.

 J – Hvit og rød bakgrunn, svart og hvit skrift 
 00 12345 00
Fabrikkny avgiftsfri bil kjøpt for eksport som må forlate landet innen en angitt frist. I rødt felt til venstre angis utløpsmåned, og i rødt felt til høyre angis utløpsår. Utstedes av politiet, og majoriteten av kjennemerkene er utstedt av Oslo politidistrikt.

Første siffer i kjennemerket angir politidistriktet;
 Oslo
 Larvik
 Kristiansand
 Stavanger
 Bergen
 Trondheim
 Troms

I 2004 ble alle kombinasjonene tilhørende Oslo brukt opp, og derfor ble nummerserien tilhørende Oslo startet forfra igjen. Skiltene ble innført i 1971 og avløste kjennemerker med bokstaven Q.

 Nasjonalitetsstripe 
1. november 2006 kom en ny type kjennemerker som har et blått nasjonalitetsmerke på venstre side. Stripen har et norsk flagg og bokstaven «N», og tilfredsstiller Wienkonvensjonen som Norge har sluttet seg til. Konvensjonen har krav om nasjonalitetsmerking på kjennemerker og det skal brukes både foran og bak. Om man av ulike årsaker, primært kosmetiske, ønsker å bytte til nytt kjennemerke, kan dette bestilles nytt fra Statens vegvesen, og koster 140 kroner. Prisen for tilhenger, som kun har 
ett skilt, er halve prisen. I begge tilfeller må man levere inn de gamle kjennemerkene.Pris for kjennemerker  Statens vegvesen 24. juni 2013

 Produksjon av bilskilt 
Produksjonen av kjennemerker er strengt kontrollert av myndighetene, og er preget av hemmelighold. Kontrakten med Statens vegvesen innebærer at produsenten lover å ikke publisere bilder eller film fra produksjonen. Ordinær anbudslengde er på fire år. Dagens produsent er AB Scandinavian Motorcenter, og holder til på Sem i Vestfold. Produksjon av skilt  Tønsberg Blad Et kjennemerke kan utstedes først etter at søknaden og registreringen er godkjent.

Hvis et eller begge skilt blir stjålet, blir det ikke utstedt nye med samme kombinasjon. En må fylle ut et skjema fra Vegvesenet, stemple dette hos Politiet og få utstedt nye kjennemerker med bokstav/tallkombinasjon tilsvarende det dagens kombinasjon har kommet til ved ens lokale trafikkstasjon. Veteranbiler (kjøretøy eldre enn 30 år) kan beholde samme kombinasjon. Per 2019 koster det 130 til 140 NOK å få ut to nye kjennemerker, og 65 til 80 NOK for et nytt kjennemerke.

Alle skilt, med unntak av type H, ble produsert i aluminium frem til 1. januar 2009. Vegvesenet byttet da til en svensk produsent av plastskilt til en femtedel av prisen. Fra og med 2012 ble aluminiumsskiltene gjeninnført siden plastskiltene kan sprekke under kalde forhold eller hvis de treffer noe. Dimensjonene og skriften forble uforandret.

 Bokstavkoder 
Kjennemerkene, bortsett fra type D og E, starter med en bokstavkombinasjon med to tegn. Bokstavkombinasjonen på vanlige kjennemerker forteller vanligvis hvor i landet kjøretøyet ble registrert første gang, og kan senere ikke endres (ved tap/tyveri kan en ny bokstav og tallkombinasjon tildeles).vegvesen.no: «Bilskiltserier»  Nytt fra 2007 er at man ved førstegangsregistrering kan velge bokstavkombinasjon fra andre trafikkstasjoner enn den man tilhører, uten noen form for begrunnelse. Man får da den bokstavkombinasjonen som for øyeblikket er i bruk på den valgte trafikkstasjonen.

Landsomfattende bokstavkoder:
 CD: Corps Diplomatique
 EL EK EV EB EC ED EE EF EH EJ EN EP ER: Kjøretøy som drives med elektrisitet (elbil)
 EL ble tatt i bruk fra 1. januar 1999
 EK ble tatt i bruk fra juni 2016"ELbil på norsk" s.93, ISBN 978-82-7704-142-1
 EV ble tatt i bruk fra juli 2018
 EB ble tatt i bruk fra september 2019
 EC ble tatt i bruk desember 2020
 ED ble tatt i bruk september 2021
 EE ble tatt i bruk mai 2022
 EF ble tatt i bruk desember 2022
 EH ble tatt i bruk juli 2023
 EJ ble tatt i bruk april 2024
 EN ble tatt i bruk januar 2025
 EP ble tatt i bruk september 2025
 GA: Kjøretøy som drives med gass, vanligvis LPG (Liquefied Petroleum Gas) eller CNG (Compressed Natural Gas)
 HY: Kjøretøy som drives med hydrogen
 FE: Kjøretøy anskaffet av Forsvaret etter 2005 skal registreres med FE når det overføres eller selges til sivil bruk

Geografiske bokstavkombinasjoner, med oppbrukte kombinasjoner i kursiv, og gjeldende kombinasjoner for fem-siffer-serier i fet skrift. Geografisk fordeling opphørte for firesifrede skilt fra 9. februar 2017.  

Fylke TrafikkstasjonOpprinnelig serieBokstavkoder ØstfoldHalden AA–ACAA AB ACHafslund (tidl. Sarpsborg) AD–APAD AE AF AH (tidl. Fredrikstad) AR–AV AR AS AT AU AV AW DW FL ESMysen Ingen, AJ–AP fra Sarpsborg, BW fra Asker og BærumAJ AK AL AN AP BWMoss AX–BBAX AY AZ BA FN Akershus Follo (tidl. Drøbak) BC–BKBC BD BE BF BH BJ BK Asker og Bærum (tidl. Sandvika) BL–CBBL BN BP BR BS BT BU BV BX BY BZ CA CBLillestrøm CC–CZCC CE CF CH CJ CK CL CN CP CR CS CT CUJessheim Ingen, CV–CZ fra LillestrømCV CX CY CZ BuskerudHønefoss JU–KDJU JV JX JY JZ KAGol Ingen, KB–KD fra HønefossKB KC KDDrammen KE–KSKE KF KH KJ KK KL KN KP KR KSKongsberg KT–KYKT KU KV KX KYOsloOslo DA–FRDA DB DC DD DE DF DH DJ DK DL DN DP DR DS DT DU DV DX DY DZ EA EP ER ES ET EU InnlandetHamar FS–HAFS FT FU FV FX FY FZ ETElverum HB–HHHB HC HD HE HATynset Ingen, HF–HH fra ElverumHF HHKongsvinger HJ–HRHJ HK HL HN HP HRLillehammer HS–JBHS HT HU HV HX FBOtta Ingen, HZ–JB fra LillehammerHZ JA JBGjøvik JC–JTJC JD JE JF JH JJ JK JL JN JP KWFagernes Ingen, JR–JT fra GjøvikJR JS JT VestfoldHorten KZ–LFKZ LA LB LC LDTønsberg LH–LRLH LJ LK LL LN LP LR LDLarvik LS–LXLS LT LU LV LXSandefjord LY–NCLY NA NB NC TelemarkSkien (Oppr. Skien) ND–NLND NE NF NH NJ NK NL NN NP NR NT NU (Tidl. avg. Porsgrunn) NN–NU (Ikke tatt i bruk under Porsgrunn)Notodden NV–NZNV NX NY NZRjukan PA–PBPA PB AgderArendal PC–PLPC PD PE PF PH PJ PKSetesdal Ingen, PL fra Arendal, LF fra HortenPL LFKristiansand PN–PVPN PP PR PS PT PU PV PWMandal PX–PZPX PY PZ RC RDFlekkefjord RA–RDRA RB RogalandStavanger RE–SBRE RF RH RJ RK RL RN RP RR RS RT RU RV RX RY RWEgersund Ingen, RZ–SB fra StavangerRZ SA SBHaugesund SC–SLSC SD SE SF SH SJ SK SL VestlandBergen SN–TRSN SP SR SS* ST SU SV SX SY SZ TA TB TC TD TE HWVoss Ingen, TF-TK fra BergenTF TH TJ TKStord Ingen, TL–TR fra BergenTL TN TP TROdda TS–TUTS TT TUFørde TV–UDTV TX TY TZNordfjordeid Ingen, UA–UB fra FørdeUA UBSogndal Ingen, UC-UD fra FørdeUC UD Møre og RomsdalÅlesund UE–UPUE UF UH UJ UK UL UGØrsta Ingen, UN–UP fra Ålesund, BB fra MossUN UP BBMolde UR-UVUR US UT UU UVKristiansund UX–VCUX UY UZ VASunndalsøra Ingen, VB–VC fra KristiansundVB VC TrøndelagTrondheim VD–XCVD VE VF VH VJ VK VL VN VP VR VS FP NWStøren Ingen, VS–VV fra Trondheim, LW fra TønsbergVS VT VU VV LWOrkdal Ingen, VX–VZ fra TrondheimVX VY VZBrekstadIngen, XA–XC fra TrondheimXA XB XCSteinkjer XD–XPXD XE XF XH XJ XWLevanger Ingen, XK–VL fra Steinkjer, VW fra TrondheimXK XL VWStjørdal Ingen, XN–XP fra Steinkjer, YW fra SvolværXN XP YWNamsos XR–XUXR XS XT XU NordlandMosjøen XV–YDXV XX XY XZ FAMo i Rana Ingen, YA-YD fra MosjøenYA YB YC YDBodø YE–YLYE YF YH YJ FD EZFauske Ingen, YK-YL fra BodøYK YLNarvik YN–YSYN YP YR YSSvolvær YT–YYYT YYSortland Ingen, YU-YX fra SvolværYU YV YX TromsStorslett Ingen, FK fra Oslo, SW fra BergenFK SWHarstad YZ–ZDYZ ZA ZB TWTromsø ZE-ZNZC ZE ZH ZK ZL EW FCSvalbard Ingen, ZN fra Tromsø, FH fra OsloZN FHFinnsnes Ingen, ZD–ZJ fra Tromsø, EX fra OsloZD ZF ZJ EX FinnmarkVadsø ZP–ZSZP ZR JW FR LE Kirkenes Ingen, ZS fra Vadsø, EY fra OsloZS EYAlta ZT-ZZZT ZU ZV ZW ZY UWHammerfest Ingen, ZX fra Alta, FF fra OsloZX FFLakselv Ingen, ZZ fra Alta, CW fra LillestrømZZ CW

Avvik forekommer. Ved enkelte tilfeller er trafikkstasjoner tildelt feil koder eller feil nummerserier.

 Spesielle bokstavkombinasjoner 
SS ble ikke tatt i bruk på 5-sifrede registreringsnummer, hovedsakelig for å unngå å skape assosiasjoner med SS (Schutzstaffel) fra 1930- og 1940-årenes Nazi-Tyskland. SS er derimot i bruk for 4-sifrede registreringsnummer, dvs for motorsykler, traktorere, tilhengere osv. Eier man derimot en Subaru XV-modell eller Jaguar XK-modell er det stor sannsynlighet for at importøren har sørget for å få nettopp den forkortelsen på skiltet, da fra henholdsvis Mosjøen og Levanger. NS blir heller ikke tatt i bruk, da disse bokstavene forbindes med det norske, nasjonalsosialistiske partiet Nasjonal Samling.

Mange i Bergen hadde problemer med tidligere skiltserie for Bergen, SV, som også er forkortelsen til Sosialistisk Venstreparti. Over halvparten av de som registrerte bil i Bergen på den tiden valgte alternativ bokstavkombinasjon, oftest ZZ (Lakselv), BT (Asker og Bærum) eller TS (Odda) i stedet.

Tidligere var det ikke helt uvanlig at eiere ønsket å registrere bilene sine ved  Statens vegvesens kontor på Billingstad i Asker for å få «Bærumskilt» (BN eller BP). Fra 2007 kan man også få «Bærumskilt» på sin lokale trafikkstasjon, og «Bærumskilt» er landets mest populære skilt.

Bokstavene I, M, O, Q, Æ, Ø og Å brukes ikke på grunn av likheten med andre bokstaver eller sifre. Bokstavene G og W brukes i begrenset grad. G brukes til gassdrevne kjøretøy (GA) og på prøveskilter. W brukes på 4-sifrede skilt og på prøveskilter.

 Personlige kjennemerker
Personlige kjennemerker ble tillatt fra 15. juni 2017.Forskrift om bruk av kjøretøy av 25. januar 1990 nr 92 kapittel 2a

Kjennemerkene tildeles etter søknad for 10 år mot en særskilt avgift, i 2017 kr 9 000,-. Det kan brukes to til sju tegn av eget valg, men det er begrensninger i valg. Kjennemerkene er personlige og følger ikke kjøretøyet ved salg, og kan ikke omsettes på annen måte. Eieren kan overføre kjennemerkene til annet kjøretøy i dennes eie. Inntektene Statens vegvesen mottar fra salg av personlige kjennemerker er øremerket trafikksikkerhetstiltak.

 Corps Diplomatique 
Oversikt over hvilke land ulike ambassadeskilt tilhører. De to første sifrene etter CD angir landet.
 Tallkode Land 10 USA (avviklet i 2001, kjører nå med vanlige skilt) 11 Argentina 12 Afghanistan 14 Belgia 15 Brasil 16 Storbritannia (avviklet i 2002, kjører nå med vanlige skilt) 17 Bulgaria 18 Filippinene 19 Barentssekretariatet 20 Canada 21 Chile 22 Colombia 23 Cuba 24 Costa Rica 25 Algerie 26 Danmark 27 Sør-Sudan 28 EUs delegasjon 29 Egypt 30 Burundi (siden 2012) (tidligere nummeret til Ecuador) 31 Estland 32 Georgia 33 Finland 34 Frankrike 35 FNs utviklingsprogram 36 De forente arabiske emirater 37 Hellas 40 India 41 Indonesia 42 Iran 43 Island 44 Israel (avviklet i 2002, kjører nå med vanlige skilt) 45 Italia 46 Irak 47 Saudi-Arabia 48 Japan 49 Serbia (tidligere Jugoslavia, Serbia og Montenegro) 50 Jordan  51 Kasakhstan 52 Kina 53 Sør-Korea 54 Nord-Korea (ikke lenger i bruk siden 1995) 55 Kroatia 56 Marokko 57 Mexico (ikke i bruk siden juli 2002) 60 Nederland 62 Pakistan 63 Panama (ikke lenger i bruk) 64 Polen 65 Portugal 66 Palestina (delegasjon) 68 Romania 69 Kuwait 71 Russland (også konsulatet i Kirkenes) 72 Spania 73 Sveits 74 Sverige 75 Sør-Afrika 76 Thailand 77 Tsjekkia 78 Tyrkia 79 Den tyske demokratiske republikk (DDR) (ikke lenger i bruk) 80 Tyskland 81 Tunisia 82 Ukraina 83 Ungarn 86 Venezuela 87 Vietnam siden 2010 88 Nord-Makedonia 89 Østerrike 90 Slovakia 91 Litauen 92 Guatemala 93 Bosnia-Hercegovina 94 Latvia 95 Sudan 96 Sri Lanka 97 Irland

 Historie 

 De første kjennemerker uten bokstaver (1899 – 31. mars 1913) 

De første bestemmelser i Norge om bruk av motorvogner og krav om kjennemerker kom ved vedtak i amts-styret for Kristians amt (i dag Oppland fylke) 22. mars 1899. Ytterligere syv amt (Akershus, Hedemarkens, Buskerud, Bratsbergs, Søndre og Nordre Bergenhus, Romsdals) fattet tilsvarende vedtak mellom 12. april 1899 og 12. juni 1899.  Vedtakene ble stadfestet i kongelig resolusjon  2. september 1899.Norsk Lovtidend 2. september 1899

De første kjøpsteder med vedtak om registrering av motorvogner var Kristiania ved vedtak i bystyret 29. juni 1899 og Trondhjem ved vedtak i bystyret 5. mai 1900. Vedtaket for Kristiania ble stadfestet i kongelig resolusjon 24. juli 1899,Norsk Lovtidend 24. juli 1899 for Trondhjem 26. mai 1900.Norsk Lovtidend 26. mai 1900

Norge var en av verdens første stater med bestemmelser om registrering av biler. I 1899 var det bare Frankrike, Luxemburg, Nederland og Belgia som hadde innført registrering.

Vedtektene innførte et enkelt nummersystem. I kjøpstedene var kjennemerket et nummer på inntil 3 sifre som skulle vises på et skilt bak på motorvognen. Skiltet hadde 20 cm høye sifre i hvit farge på svart bunn. For amtene var kravet bare et skilt på venstre side av motorvognen som viste eiers navn og adresse. Dette var ikke lesbart i fart, men problemet var ikke stort i 1899; høyst 2-3 motorvogner var i bruk.

I 1903-1911 vedtok etter hvert alle amtene nye vedtekter.Norsk Lovtidend flere meldinger 1904–1911 Kjennemerke og skilter ble innført som i kjøpstedene, men med 12 cm høye sifre og eiers hjemsted øverst med 6 cm høye bokstaver i hvit farge på svart bunn. Eieren kunne selv lage skiltet eller få det laget av skiltmaler.

Det er usikkert hvor mange kjøpsteder som førte registre. I dag kjennes det til registre fra 10 kjøpsteder (Bergen, Fredrikstad, Halden, Kongsberg, Kristiania, Larvik, Kristiansand, Sarpsborg, Trondhjem, Ålesund), men det kan ha vært flere. Mange protokoller er gått tapt.

Schous Bryggeri ble 23. mai 1900 tildelt kjennemerket «1» i Kristiania amt på sin nye lastebil, en tosylindret Daimler.Bård Toldnes: Norske automobilister, side 21. Autovia forlag 1995. ISBN 82-993719-0-2 Den ble den første bil i Norge med kjennemerke, men den var ikke den første bil i Norge. Den var allerede ute av bruk og ble derfor ikke registrert. Flere av de første bilene i amtene ankom før registre ble opprettet og fikk aldri kjennemerker.

Motorsykler var ikke registreringspliktige etter vedtektene for motorvogner. Derimot var det registreringsplikt for sykler i flere amt, og en del motorsykler er ført i disse registre.Bård Toldnes: Langs spor og vei. Autovia forlag 2000. ISBN 82-9933719-1-0 Praksis var svært forskjellig mellom amtene. Smaalenenes amt (Østfold) innførte samme registreringsplikt for motorsykler som for motorvogner fra 28. september 1907.

De aller fleste av bilene som kom til landet ble solgt nye i Kristiania og registrert her, selv om eier bodde annet sted i landet. Ved eiers flytting beholdt de også ofte sitt kjennemerke. Ved eierskifte eller opphugging ble kjennemerket meldt ledig og brukt om igjen.

Fra 2013 kan amt-kjennemerker tas i bruk igjen på biler og motorsykler som fortsatt eksisterer fra perioden og som har vært registrert på slike kjennemerker.

 Kjennemerker med enkel bokstav (1. april 1913–31. mars 1971) 
En ny lov om motorvogner ble vedtatt 21. juni 1912 og et nytt registreringssystem ble fastsatt i kongelig resolusjon fra 18. mars 1913. Begge trådte i kraft fra 1. april 1913. Registrering ble overført fra amtmannen til politiet. Det ble opprettet et sentralt, landsomfattende understellsregister. Kjennemerkene fikk én bokstav for amtet (fra 1918 fylket) hvor kjøretøyet var registrert, etterfulgt av inntil 3 sifre. Amtmannen hadde ansvaret for å fordele nummerseriene (0-999) mellom politimestrene i amtet.

Biler skulle ha to skiltplater; én foran og én bak. Skiltene hadde svarte tegn på hvit bunn. Skiltet foran skulle være 11,5 cm høyt med 7,5 cm høye tegn, og skiltet bak skulle ha en minstehøyde på 30 cm med 12 cm høye tegn. På frontskiltet skulle tegnene stå på en linje med bindestrek mellom amtsbokstav og sifre. På bakskiltet skulle amtsbokstaven stå over sifrene. Bileier måtte selv få laget skiltplater. Utover bestemmelsene om dimensjoner var det fritt frem for bileiere, bilselgere og skiltmakere å lage det til best mulig. For å verifisere alle de forskjellige skiltene ble blyplomber påsatt av politimyndigheten.

Motorsykler ble nå registreringspliktige. De skulle ha kun én skiltplate plassert på tvers foran. Skiltplaten skulle være 13 cm høy, og tegnene skulle være 6,0 cm høye og 1,0 cm brede. Amtsbokstaven skulle stå over sifrene.

 Bokstavfordelingen mellom amtene/fylkene og politidistrikt 
BokstavAmt (inntil 1918)Fylke (1919–1971)PolitidistriktTidligere nummerserierHvemHvadHvor 1936 side 316–318Nye nummerserier (fra 1930)AnmerkningerAKristiania amtOsloOslo 1–  1– B Smaalenenes amt ØstfoldMoss1–50, 451–550, 1201–1400, 2201–2500, 4001–45006000–9999 Nummerseriene som før har tilhørt Moss, Fredriksstad og Halden politidistrikter forutsettes ikke brukt ved fremtidige registreringer innen disse distrikter, men søkes gjort ledige så snart som mulig da disse numre senere skal tildeles Sarpsborg politidistrikt. Fredrikstad 51–100, 301–450, 1801–2000, 4501–5000 10000–13999 Sarpsborg 101–150, 201–3000, 651–1000, 1401–18000, 2501–3000, 3301–4000 5001–5999Med tiden 1–5999 Halden 151–200, 551–650, 1001–1200, 3001–3300 14000–17999 C Akershus amt Akershus Aker 1–300, 601–1500, 2501–8000 12001–12999Med tiden 1–12999 Nummerseriene som før har tilhørt Follo og Romerike politidistrikter forutsettes ikke brukt ved fremtidige registreringer innen disse distrikter, men søkes gjort ledige så snart som mulig da disse numre senere skal tildeles Akers politidistrikt. Follo 301–400, 201–2500, 10001–12000 13000–16999 Romerike 401–600, 1501–2000, 8001–10000 17000–22999 D Hedemarkens amt Hedmark Hamar 1–400, 1001–1400, 2001–2400, 3001–3400 4001–4999Med tiden 1–4999 Nummerseriene som før har tilhørt Glåmdal og Kongsvinger politidistrikter forutsettes ikke brukt ved fremtidige registreringer innen disse distrikter, men søkes gjort ledige så snart som mulig da disse numre senere skal tildeles Hamar politidistrikt. Elverum med Østerdalen 401–800, 1401–1800, 2401–2800, 3401–3800 5000–9999 Kongsvinger 801–1000, 1801–2000, 2801–3000, 3801–4000 10000– E Kristians amt Oppland Gudbrandsdal 1–499, 1500–1999 5000– Nummerseriene som før har tilhørt Gudbrandsdal politidistrikt forutsettes ikke brukt ved fremtidige registreringer innen Gudbrandsdal, men søkes gjort ledige så snart som mulig da disse numre senere skal tildeles Vestoppland politidistrikt. Vestoppland 500–1499, 2000–2999 3000–4999Med tiden 1–4999 F Buskeruds amt Buskerud Drammen 1–200, 601–1000, 1501–2000, 2601–3500 4301–9999Med tiden 1–9999 Nummerseriene som før har tilhørt Ringerike og Kongsberg politidistrikter forutsettes ikke brukt ved fremtidige registreringer innen disse distrikter, men søkes gjort ledige så snart som mulig da disse numre senere skal tildeles Drammen politidistrikt. Ringerike 201–300, 401–600, 1201–1500, 2301–2600, 3501–4000 10000–14999 Kongsberg 301–400, 1001–1200, 2001–2300, 4001–4300 15000–19999GJarlsberg og Larviks amtVestfold Til 1929, ubenyttet siden H Bratsberg amt Telemark Telemark 1–100, 501–700, 1001–1200, 1700–1999 25000–4999Med tiden 1–4999 Nummerseriene som før har tilhørt Skien, Notodden, Rjukan og Kragerø politidistrikter forutsettes ikke brukt ved fremtidige registreringer innen disse distrikter, men søkes gjort ledige så snart som mulig da disse numre senere skal tildeles Telemark politidistrikt. Skien 101–200, 701–800, 1201–1400 5000–7999 Notodden 201–300, 801–900, 1501–1600, 2000–2299 8000–10999 Rjukan 301–400, 901–1000, 1601–1699, 2300–2499 11000–14999 Kragerø 401–500, 1401–1499 15000–16999 I Nedenes amt Aust-Agder Risør 1–100, 1201–1400 1401–1499Med tiden 1–1499 Nummerseriene som før har tilhørt Tvedestrand, Setesdal, Grimstad, Lillesand og Arendal politidistrikter forutsettes ikke brukt ved fremtidige registreringer innen disse distrikter, men søkes gjort ledige så snart som mulig da disse numre senere skal tildeles Risør politidistrikt. Tvedestrand 101–200 1500–2499 Setesdal 701–800 2500–3499 Grimstad 401–500, 601–700 3500–4999 Lillesand 501–600 5000–5999 Arendal 201–400, 801–1200 6000– K Lister og Mandals amt Vest-Agder Kristiansand 1–200, 401–600, 701–900 1201–4999Med tiden 1–4999 Nummerseriene som før har tilhørt Mandal og Flekkefjord politidistrikter forutsettes ikke brukt ved fremtidige registreringer innen disse distrikter, men søkes gjort ledige så snart som mulig da disse numre senere skal tildeles Kristiansand politidistrikt. Mandal 201–300, 601–700, 901–1100 5000–7999 Flekkefjord 301–400, 1101–1200 8000– L Stavanger amt Rogaland Stavanger 151–750, 3101–4000 Med tiden 1–3999 Nummerseriene som før har tilhørt Egersund, Haugesund, Rogaland og Sandnes politidistrikter forutsettes ikke brukt ved fremtidige registreringer innen disse distrikter, men søkes gjort ledige så snart som mulig da disse numre senere skal tildeles Stavanger politidistrikt. Egersund 91–100, 2001–2100 4000–4999 Sandnes 1001–1300 5000–6999 Haugesund 101–150, 751–1000 7000–9999 Rogaland 1–90, 1301–2000, 2101–3100 10000– O Bergen amt Bergen Bergen 1–  1– P  Svalbard Fra 1967 Q  Ufortollete biler Fra 1934 R Søndre Bergenhus amt Hordaland Hordaland 1–299, 600–999 1000–5999Med tiden 1–5999 Nummerserien 300–499 som før har tilhørt Hardanger politidistrikt forutsettes ikke brukt ved fremtidige registreringer innen dette distrikt, men søkes gjort ledig så snart som mulig da den senere skal tildeles Hordaland politidistrikt. Hardanger 300–599 6000– S  Nordre Bergenhus amt Sogn og Fjordane Sogn 1–100 Med tiden 1–999 Nummerseriene som før har tilhørt Fjordane politidistrikt forutsettes ikke brukt ved fremtidige registreringer innen dette distrikt, men søkes gjort ledige så snart som mulig da disse numre senere skal tildeles Sogn politidistrikt. Fjordane 101–200, 301–400 1000–1999 T Romsdals amt Møre og Romsdal Ålesund 1–99, 300–399, 600–699, 900–999, 1000–12001201–1999Med tiden 1–1999 Nummerseriene som før har tilhørt Molde og Kristiansund politidistrikter forutsettes ikke brukt ved fremtidige registreringer innen disse distrikter, men søkes gjort ledige så snart som mulig da disse numre senere skal tildeles Ålesund politidistrikt. Molde 100–199, 400–499, 700–799 2000–3999 Kristiansund 200–299, 500–599, 800–899 4000–5999 U Søndre Trondhjems amt Sør-Trøndelag Uttrøndelag 1–199, 2400–2900 2901–4999Med tiden 1–4999 Nummerserien 300–1999 forutsettes ikke brukt ved fremtidige registreringer i Trondhjem, men søkes gjort ledige så snart som mulig da disse numre senere skal tildeles Uttrøndelag politidistrikt. Orkdal 200–299, 2000–2399 Trondhjem 300–1999 5000– V Nordre Trondhjems amt Nord-Trøndelag Inntrøndelag Ulike tall 1–749 Ulike tall 1–749, 750–5999Med tiden 1–5999 De like tall i serien 2–748 som før har tilhørt Namdal politidistrikt forutsettes ikke brukt ved fremtidige registreringer innen dette distrikt, men søkes gjort ledige så snart som mulig da disse numre senere skal tildeles Inntrøndelag politidistrikt. Namdal Like tall 2–748 6000–8999 W Nordlands amt Nordland Helgeland 1–40, 166–300 701–2000Med tiden 1–2000 Nummerseriene som før har tilhørt Bodø, Narvik, Lofoten og Vesterålen politidistrikter forutsettes ikke brukt ved fremtidige registreringer innen disse distrikter, men søkes gjort ledige så snart som mulig da disse numre senere skal tildeles Helgeland politidistrikt. Bodø 41–90, 401–500, 601–700 2001–4000 Narvik 91–115, 301–400 4001–6000 Lofoten og Vesterålen 116–165, 501–600 6001– X Tromsø amt Troms Senja 1–50, 201–300 301–2999Med tiden 1–2999 Nummerseriene som før har tilhørt Troms politidistrikt forutsettes ikke brukt ved fremtidige registreringer innen disse dirstrikter, men søkes gjort ledige så snart som mulig da disse numre senere skal tildeles Senja politidistrikt. Troms 51–200 3000– Y Finmarken amt Finnmark Vestfinnmark 1–50, 201–250 351–999Med tiden 1–999 Nummerseriene som før har tilhørt Vardø, Vadsø og Sør-Varanger politidistrikter forutsettes ikke brukt ved fremtidige registreringer innen disse distrikter, men søkes gjort ledige så snart som mulig da disse numre senere skal tildeles Vestfinnmark politidistrikt. Vardø 51–100 1000–1999 Vadsø 101–150, 301–350 2000–2999 Sør-Varanger 151–200 3000–3999 Z  Vestfold Larvik 1–100, 601–700, 801–1000, 1551–1850, 2801–3100 Med tiden 1–2999 Nr 3000–3100 forutsettes gjort ledige så snart som mulig og etter hvert overført til Sandefjord. Sandefjord 101–200, 1301–1400, 3151–3300 Med tiden 3000–3999 Nr under 3000 forutsettes gjort ledige så snart som mulig og etter hvert overført til Larvik. Skoger (under Drammen) 451–500, 1501–1550, 2401–2500 Med tiden 4000–4999 Nr under 4000 forutsettes gjort ledige så snart som mulig og etter hvert overført til Larvik. Holmestrand 401–450, 3101–3150, 1051–1100, 1401–1500 Med tiden 5000–5999 Nr under 5000 forutsettes gjort ledige så snart som mulig og etter hvert overført til Larvik, unntatt 3101–3150 som skal overføres til Sandefjord. Nord-Jarlsberg 301–400, 701–800, 1001–1050, 1851–2100, 2301–2400 Med tiden 6000–7999 Nr under 6000 forutsettes gjort ledige så snart som mulig og etter hvert overført til Larvik. Tønsberg 201–300, 501–600, 1101–1300, 2101–2300, 2501–2800 Med tiden 8000–11999 Nr under 8000 forutsettes gjort ledige så snart som mulig og etter hvert overført til Larvik.

 Fordeling av nummerserier 
I alle amt/fylker ble nummerserier fordelt mellom politidistriktene av amtsmannen, og mellom grupper av kjøretøy av politimestrene. Kongehuset fikk allerede på dette tidspunkt tildelt nummerserien A-1 til A-9. 

Øvrige faste tildelinger i Kristiania:
 A-10 – A-20: Kristiania kommune (denne serien ble overført til Kongehuset mellom 1923 og 1925).
 A-20 – A-29: Diplomater
 A-30 – A-199: Motorsykler
 A-200 – A-399: Drosjer
 A-400 – osv: Private biler

 Endringer 1913–1940 
Nummerfordelingen, både i hovedstaden og øvrige distrikter, ble endret flere ganger mellom 1913 og 1940. En sterk økning i antall biler etter 1. verdenskrig førte til at nummerseriene måtte utvides til 5 sifre i flere politidistrikt.

Skiltforskriftene ble endret i 1920.Kgl. resolusjon av 28. mai 1920 Motorsykler skulle nå ha to skiltplater. Den fremre skulle plasseres på langs av skjermen, med kjennemerket malt på begge siden. Tegnene skulle være 7 cm høye og selve platen 9 cm høy. Den bakre skiltplaten skulle plasseres på tvers og med samme utforming som før med 6 cm høye tegn og fylkesbokstav øverst. Motorsykler med sidevogn skulle ha en skiltplate bak på vognen med samme utførelse som bakre skiltplate for biler.

Biler som tilhørte brannkorpsene ble ansett å falle utenfor de ordinære forskriftene og ført i egne protokoller med egne nummerserier.Med fulle sirener. Brannbiler i Oslo 1912–1995. Oslo 1996 ISBN 82-994056-0-2  Eksempler på skilter er K-BV-1 i Kristiansand, I-AB-1 i Arendal, SB-1 i Sandefjord og D-B-1 i Drammen. Nummerseriene henviste til korpsenes interne inventarnumre. Praksis varierte imidlertid mye. Noen brannkorps brukte ordinære skiltplater (blant annet Bodø og Trondheim), andre hadde ingen skiltplater (blant annet Bergen). Fra 1938 skulle alle brannbiler ha skiltplater, men praksis med inventarnumre fortsatte.

Biler tilhørende diplomatiet ble registrert på ordinære skilter i egen nummerserie. Bilene hadde fra 1922 i tillegg et ovalt skilt med teksten CD eller CC i svart på hvit bakgrunn.

Nye skiltforskrifter ble innført fra 17. januar 1929. Nå ble det innført standardiserte støpte skilt. Tegnene ble standardisert til 9 cm høyde og 4,5 cm bredde, og med enhetlig skrift-type (vertikal jernskrift). Skiltplatene skulle nå være like store både foran og bak. Det var flere produsenter, så standardiseringen av utseende ble ikke gjennomført helt og fullt. Man så både skiltplater med tegn støpt i ett med bakplaten og andre skiltplater med tegn naglet til standard bakplater. Bakplatene varierte fra helt glatt til kuplet og smårutete.

Biler brukt i næring fikk fra 1929 forskriftsmessig pålegg om undertekstene RUTEVOGN, LEIEVOGN eller DROSJE på skiltplatene.Kgl resolusjon av 13. november 1929 Drosjer i flere byer hadde brukt underteksten siden 1913 med hjemmel i lokale politiforskrifter.

Vestfold fylke tok i bruk bokstaven Z fra 20. april 1929.Kgl resolusjon av 20. april 1929 Bokstaven G var ugyldig fra 1. januar 1931. Det hadde vist seg at bokstavene C og G var lette å forveksle i trafikken. Frem til nyttårsskiftet 1930/1931 ble alle skiltplater byttet ut med nye plater med Z som fylkesbokstav og samme sifre som før.

Bokstaven Q ble innført fra 12. juli 1934Kgl resolusjon av 12. juli 1934 §63 og benyttet ved midlertidig registrering av ufortollede biler.

 Endringer 1942–1971 
Nye forskrifter ble innført 3. juni 1942 og satt i kraft fra 1. juli 1942. Skiltplatenes skrifttegn forble uendret i utforming og størrelse; 9 cm høye og 4,5 cm bredde (unntatt bokstaven I og sifferet 1).

Bruk av kontroll-plombe opphørte fra 1. juli 1942.Dagbladet 26. juni 1942: «Motorvogners kjennemerke (nummerskilt) blir heretter ikke plombert av politiet»

Fra 1. juni 1947 fikk politiet enerett til innkjøp av skiltplatene og utleverte dem ved registrering. Skiltplatene ble nå laget i aluminiumsplater med pregede tegn.

I 1958 hadde Oslo kommet opp i så mange registrerte biler at det ble vurdert å innføre sekssifrede kjennemerker. Man fant at dette var lite lesbart og valgte i stedet et system med nummer uten bokstav. Tallene ble gruppert to og to, såkalte «telefonnumre», 00-00-00. Systemet sprakk noen få år senere da man fikk samme problem i Akershus. Nå var muligheten med «telefonnumre» oppbrukt, og de vanskelig lesbare, seks-sifrede nummerne var i bruk i noen fylker fra 1965 til nytt system kom i 1971 (C-000000).

Fra 1959Forskriftsendring av 20. desember 1959 ble såkalte «høye» skiltplater med tegn på tolinjer innført for fem- og sekssifrede skilt. For skilt med fylkes-bokstav krevdes bokstav, bindestrek og to sifre på øverste linje og tre sifre på nederste linje. For sekssifrede Oslo-skilt uten fylkesbokstav krevdes to sifre på øverste linje, og to grupper sifre på nederste linje. Fra 1965 gjaldt tilsvarende for sekssifrede fylkesbokstavskilt med 4 sifre på nederste linje. Høye skiltplater kunne bare brukes bak.

I 1967 fikk Svalbard bokstaven P. Veinettet var eid av Store Norske Spitsbergen Kulkompani. Skiltplatene var derfor i gul skrift på svart bunn, og ikke gyldige på fastlandet.

 Farger 
Skiltplatene fantes i disse fargekombinasjoner:
 A-12345 Bunnfarge hvit, fra 1947 eloksert aluminium, svarte tegn: kjøretøy godkjent for offentlig vei (1913–).

 A-12345
 PRØVE Bunnfarge hvit, svarte tegn, undertekst «PRØVE» i rødt: prøveskilt (1918–1926).
 A-12345
Bunnfarge rød, hvite tegn; prøveskilt (1926–).
 A-12345
Bunnfarge svart, gule tegn: kjøretøy ikke godkjent for offentlig vei (1960–).
 A-12345
Bunnfarge grønn eloksert aluminium, hvite tegn: landbruksmaskiner og traktorer (1960–1971).
 12345
Bunnfarge gul, fra 1945 bronsefarget eloksert aluminium, svarte tegn: militære kjøretøy (1932–).
 12345
Bronsefarget bunn, røde tegn: militære prøveskilt (1945–).
 A-12345
Bunnfarge lys blå eloksert aluminium, svarte tegn: utlåns-skilt ved registrering. Brukt i påvente av at nye skiltplater skulle leveres fra fabrikken (1947–1971).

Ordinær bruk av kjennemerker med fylkesbokstaver opphørte 31. mars 1971. Unntak er gjort for kongehuset, som fortsatt kan benytte serien A-1 til A-20 ved nyregistreringer. Enkelte kjennemerker fra Akershus (C) ble en tid brukt for nyregistreringer av kjøretøy registrert ved kronprinsparets bolig på Skaugum, men har opphørt.

Fylkesbokstavene ble igjen tatt i bruk i begrenset grad fra juni 1991. Biler som tidligere har vært registrert på kjennemerker med fylkesbokstaver eller importerte biler av årsmodell 1970 eller eldre kan etter eiers ønske registreres på kjennemerker med fylkesbokstav. Alle tidligere brukte bokstaver, unntatt P og Q, kan benyttes sammen med tre–seks sifre i alle mulige kombinasjoner. Også «telefonnummerskilt» (00-00-00) kan velges. Skiltplatene følger bilen ved eierskifte.

 Kjennemerker med 2 parvise bokstaver (fra 1. april 1971) 
Dagens system ble innført fra 1. april 1971. Tildelt kjennemerke følger nå kjøretøyet ut dets levetid, og resirkuleres ikke. Kjennemerkene fordeles fortløpende ved registreringen. Siden innføringen er det gjort noen endringer i fordelingen av bokstavkombinasjoner mellom politidistriktene.

I 1993 ble det innført kontrollmerke (oblat), en ordning som ble avskaffet igjen fra og med 2012, se eget avsnitt ovenfor.

Skrifttyper har vært endret flere ganger i perioden:

 Fra den 1. januar 2002 ble nye skrifttyper innført, de såkalte «digitalskiltene» med svart kant («sørgerand»). Avstanden mellom bokstaver og sifre var øket noe for å gi plass til kontrolloblat. Alle tegn var like brede og tilpasset elektronisk avlesning. Skrifttypenes lesevennlighet var ikke helt vellykket, bl.a.var A og R for like og kunne forveksles.
 Fra den 1. november 2006 ble skrifttypene endret igjen, og nasjonalitetsmerke (frivillig) ble innført på skiltet.
 Fra 1. januar 2009 til 31. desember 2011 ble skiltplatene laget i plast med litt endrede skrifttyper. Deretter ble skiltplatene igjen laget i aluminium med uendret skrifttype.

 Avgiftsmerker og kontroll-oblater 
Avgiftsmerkene kom i forskjellig farge for hvert år: 

 1927 = rødt
 1928 = grønt
 1929 = oker
 1930 = blått
 1931 = gult
 1932 = orange

Norskregistrerte motorkjøretøy skulle fra 1993 ha kontrollmerker som bevis på at det på utstedelsestidspunktet ikke forelå vedtak om bruksforbud og inndragning av kjennemerker med hjemmel i vegtrafikkloven § 36. Kontrollmerket skulle plasseres mellom bokstavgruppen og første siffer. Betalt årsavgift for motorkjøretøy, betalt lovpliktig trafikkforsikring og gjennomført godkjent, periodisk kjøretøykontroll (EU-kontroll) var vilkårene som måtte være oppfylt, for at det skulle skrives ut kontrollmerker fra veimyndighetene. Merkene ble sendt ut i posten til alle bileiere som hadde oppfylt vilkårene. Merket fikk etter hvert en strekkode som ble brukt til avlesning. Merket skiftet farge hvert år; det ble rullert mellom rødt, gult og blått. Et kjøretøy med feil farge på avgiftsmerket kunne bli avskiltet av politi eller tollvesen. Hvis en bileier fikk skilt på bilen etter utsendelsen av årets oblater fikk man den «gamle typen» uten strekkode og med skiltnummeret påskrevet for hånd med vanlig penn.

Samtidig med innføringen av nasjonalitetsstripe 1. november 2006, ble det laget en egen rektangulær firkant for oblatmerket mellom bokstavene og tallene. Siste dag med produksjon av skilt med eget oblatfelt var 9. mai 2012.

Systemet med oblater ble avviklet fra 1. mai 2012 og erstattet med kamerakontroll.

 Forsvarets kjennemerker 
Hæren og marinen brukte ordinære sivile kjennemerker på sine første motorkjøretøy. Fra 1935 fikk Hæren de første spesialkjøretøyene. En panservogn ble kjøpt inn på prøve, og 3 lastebiler ble ombygd til pansrete lastebiler som et forsøk. Disse kjøretøyene falt utenfor de sivile kjøretøyforskriftene, og fikk særskilte kjennemerker: PV-1 for panservognen og PB-21 til PB-23 for panserbilene. Skiltplatene hadde svarte tegn på bronsefarget bunn og undertekst HÆREN."Motoriserte militærkjøretøy i Norge" ISBN 82-91218-43-9. Fra 1936 fikk hærens øvrige kjøretøy med sivile kjennemerker også nye skiltplater med undertekst HÆREN og svarte tegn på bronsefarget bunn.Rundskriv fra Generalstaben av 22. februar 1936

De første norske styrkene som kom over grensen fra Sverige i mai 1945 hadde kjøretøy registrert på svenske militære kjennemerker, men med svarte sifre på gul bunn uten bokstaver eller undertekst (svenske militære kjennetegn har fra 1941 gule sifre på svart bunn). Disse kjennemerkene ble forbilde for de nye norske militære kjennemerkene. Den norske hæren i Skottland var en del av den britiske hæren og hadde britisk-registrerte kjøretøyer.

Alle militære kjøretøy i alle våpengrener fikk fra juni 1945 nye egne kjennemerker, med svarte tegn på bronsefarget bunn.  Bak sifrene hadde kjennemerkene en bokstav som anga hvilken våpengren som disponerte kjøretøyet;

 12345-H
Kjennemerke for hæren
 12345-S
Kjennemerke for sjøforsvaret
 12345-L 
Kjennemerke for luftforsvaret

Fra 1951 fikk kjøretøy tilknyttet NATOs Nordkommando tilsvarende kjennemerker;Ifølge informasjon fra soldater som har tjenestegjort som sjåfører ved NATOs Nord-kommando.

 Q 123 
Kjennemerke for NATOs Nordkommando (Allied Forces Northern Europe)

Bruk av våpengren-bokstaver opphørte for norske militære kjøretøy i 1957. NATOs Nordkommando benyttet kjennemerkene frem til  nedleggelsen i 1994.

 Utenlandske kjennemerker brukt i Norge og i norske territorier 
Tyske kjennemerker: Den tyske  okkupasjonsmakten brukte ordinære tyske kjennemerker på sine kjøretøy, også på rekvirerte norske kjøretøy. I tillegg var egne bokstavserier avsatt til bruk i okkuperte og kontrollerte områder. I Norge brukte den tyske militære overkommandoen (Militärbefehlshaber von Norwegen) bokstavserien MN-0000. Rikskommissariatet (Reichskommisare der besetzen Norwegischen und Niederlandischen Gebiete) brukte bokstavserien RK-0000. Noe overlapping forekom. Både rikskommissær Josef Terboven i Norge og rikskommissær Arthur Seyss-Inquhart i Nederland brukte kjennemerket RK-1.Andreas Herzfeld: Die Geschichte der Deutschen Kfz-Kennzeichen ISBN 978-3935131-11-7

Amerikanske kjennemerker: Kjøretøy tilhørende det amerikanske luftforsvaret United States Air Force i Europa (AFE) bruker skiltplater med amerikanske militære kjennemerker hvor basen er angitt med en bokstavkode. På 1980- og 1990-tallet ble egne kjennemerker brukt for slike kjøretøy tilknyttet Flesland og Ørlandet flyplasser. Flesland Air Station brukte «AFE FAS» og Ørlandet Military Airlift Squadron brukte «AFE ØMAS»."Registration Plates of the World", 4. utgave 2004 side 226. ISBN 095-02735-7-0

Russiske kjennemerker: Det russiske gruvesamfunnet Barentsburg på Svalbard brukte fra ca 1990 til ca 2008 særskilte russiske kjennemerker. I dag brukes samme norske skiltplater som ellers på Svalbard.

Det nedlagte gruvesamfunnet Pyramiden hadde også egne, russiske kjennemerker på 1990-tallet."Registration Plates of the World", 4. utgave 2004 side 442. ISBN 095-02735-7-0

Svenske kjennemerker: De norske polititroppene som kom til Norge fra Sverige ved frigjøringen i 1945 brukte særskilte svenske militære kjennemerker med svarte tall på gul bunn (ordinære svenske militære kjennemerker har gule tall på svart bunn). Kjennemerkene ble benyttet frem til sommeren 1945 og deretter byttet ut med nye norske militære kjennemerker (se eget avsnitt ovenfor).

 Se også 
Kjennemerke for motorkjøretøy
Kjennemerke for motorkjøretøy i Europa
 Liste over nasjonale kjennetegn på kjøretøy
Nasjonalitetsmerke
 Automatisk skiltgjenkjennelse
Bilboken for Norge
TIR-traktaten

 Referanser 

 Eksterne lenker 

 Norsk Lovtidend 1877-2017 
 Bilskiltserier ved trafikkstasjonene. Statens vegvesen
 Bruksforskriften kapittel 2 om kjennemerker
 Bruksforskriften kapittel 2a om personlige kjennemerker
 Kjøretøyforskriften kapittel 39 om kjennemerker
 Bilder av norske skilt og mer historisk data
 Forskrifter om motorvogner av 20. desember 1926, med endringer pr 15.desember 1930
 Forskrifter om motorvogner av 3. juni 1942
 Aarlig tillægshefte til K.N.A's haandbok 1915. (Digitalisert av Nasjonalbiblioteket. Medlemsliste fra side 105, med kjennemerke og bilmerke. Sækbar)
 Fortegnelse over de i Norge indregistrerte motorvogner og motorcykler pr. 1. mai 1916 (oversikt med eier og kjennemerke, digitalisert av Nasjonalbiblioteket, søkbar)
 Motorvognregister Kristiania 1899-1913 (oversikt over biler med eier og kjennemerke, digitalisert av Digitalarkivet)
 Utdrag av motorvognregister for Kristiania/Oslo 1914-1926 (oversikt over biler med eier og kjennemerke, digitalisert av Digitalarkivet)
 Bilboken for Norge 1922 (oversikt over alle biler med eier, kjennemerke og bilmerke, digitalisert av Nasjonalbiblioteket, søkbar)
 Bilboken for Norge 1922 (oversikt over alle biler med eier, kjennemerke og bilmerke, digitalisert av Digitalarkivet)
 Bilboken for Norge 1922 (oversikt over alle biler med eier, kjennemerke og bilmerke, database hos Slekt1, søkbar)
 Bilboken for Norge 1925 (oversikt over alle biler med eier, kjennemerke og bilmerke, digitalisert av Nasjonalbiblioteket, søkbar)
 Bilboken for Norge 1925 (oversikt over alle biler med eier, kjennemerke og bilmerke, digitalisert av Digitalarkivet)
 Bilboken for Norge 1927 (oversikt over alle biler med eier, kjennemerke og bilmerke, digitalisert av Nasjonalbiblioteket, søkbar)
 Bilboken for Norge 1927 (oversikt over alle biler med eier, kjennemerke og bilmerke, digitalisert av Automobilhistorisk Forening)
 Bilboken for Norge 1929 (oversikt over alle biler med eier, kjennemerke og bilmerke, digitalisert av Nasjonalbiblioteket, søkbar)
 Bilboken for Norge 1929 (oversikt over alle biler med eier, kjennemerke og bilmerke, digitalisert av Automobilhistorisk Forening) 
 Bilboken for Norge 1930 (oversikt over alle biler med eier, kjennemerke og bilmerke, digitalisert av Nasjonalbiblioteket, søkbar)
 Bilboken for Norge 1930 (oversikt over alle biler med eier, kjennemerke og bilmerke, digitalisert av Digitalarkivet)
 Norges bilbok 1935 (oversikt over alle biler med eier, kjennemerke og bilmerke, digitalisert av Digitalarkivet)
 Norges bilbok 1935 (oversikt over alle biler med eier, kjennemerke og bilmerke, database hos Slekt1, søkbar)
 Hvem eier bilen 1936 T-U-V (Møre og Romsdal, Sør- og Nord-Trøndelag) (søkbar oversikt over alle biler med eier, kjennemerke og bilmerke, digitalisert av Nasjonalbiblioteket, søkbar)
 Torbjørn Eng: «Uryddig vei til nye bilnummerskilt». Om skrift-typer på skiltplatene

Kategori:Bilskilt
Kategori:Veitransport i Norge
Kategori:Norske transportlister