Jens Baggesen

Jens Immanuel Baggesen (født 15. februar 1764 i Korsør, død 3. oktober 1826 i Hamburg) var en dansk forfatter.
mini|left|Baggesens Eg («Baggesens eiketre») var frem til 1870 en stor, hul eik ved Christianssæde på Lolland i Danmark, oppkalt etter Baggesen som i 1787 skrev diktet «Landforvandlingen» i  i treet.
 Liv og virke 
Baggesen var født i fattige kår, men fikk plass på Slagelse latinskole pga. sin åpenlyse begavelse. Senere kom han inn på Københavns universitet. I hovedstaden begynte han å omgås kretsen rundt prins Fredrik Kristian II av Holstein-Augustenburg, og deres bidrag gjorde det mulig for ham å dikte uten økonomiske bekymringer. Hans gjennombrudd kom med Comiske Fortællinger, et verk på vers. Men det han huskes for i Danmark, er reiseboka Labyrinthen, som handler om Baggesens egen reise gjennom Tyskland, Sveits og Frankrike i 1789. Dessuten oversatte han Ludvig Holbergs Nils Klims reise til den underjordiske verden fra latin til dansk i 1789.

Baggesens høydepunkt som dikter foregikk i den korte perioden mellom opplysningstidens avslutning og romantikkens fremvekst, og samtiden hadde derfor vanskelig for å plassere ham. At han selv også hadde problemer med dette, gjorde ikke saken enklere. Hans tidlige år begynte med små komiske vers i Wesselss stil, men tidens smak gikk snart i retning romantikken, anført av Adam Oehlenschläger. Den satte større pris på alvorlig litteratur, som Johannes Ewalds tragedier og historiske verker, enn de lette humoristiske diktene opplysningstiden verdsatte. Dermed ble Baggesen snart umoderne.

Imidlertid utmerket han seg med en rekke språklige nydannelser, som er gått inn i dansk (og norsk) dagligtale - deriblant «omegn», «omverden», «overblikk», «tyngdekraft», «medfølelse», «nutid», «bedøve», «beseire».Vemund Skard: Norsk språkhistorie bind 2 (s. 97), Universitetsforlaget, ISBN 82-00-02245-5

Hovedverket Labyrinthen er en tidlig psykologisk roman. Her beskriver Baggesen en reise han foretok gjennom Europa, men synet på landskapene og menneskene han møter på sin vei, er i høy grad avhengig av hovedpersonens egen utvikling. Baggesen innrømmer selv i boken at hans sinn er omskiftelig, og det som begeistret ham den ene dagen, kunne kjede ham den neste. Overalt i verket viser han en kosmopolitisk og åpen holdning, som nok røper forfatterens røtter i opplysningstidens rasjonalitet, men som hos Baggesen samtidig er dyptfølt og kun blir sterkere etter hvert som han fortsetter reisen.

Selv om Baggesens ettertid avskrev ham som en umoden dikter, kan verkene hans, i motsetning til for eksempel Johannes Ewalds, fortsatt leses og forstås i vår tid. Det skyldes Baggesens direkte språk, som i likhet med Wessels, var hverdagslig og uten tidligere tiders svulstighet eller romantikkens omstendelighet.

Blant hans største verk er
 Comiske fortællinger – 1785
 Labyrinthen – 1792–1793
 Parthenaïs – 1803
 Adam und Ewa – 1826

 Privatliv 
Baggesen var gift to ganger, første gang med Sophie Haller fra Sveits, datterdatter av Albrecht von Haller. Paret giftet seg da hun var 21 år gammel i 1790, men hun døde allerede i 1795 og ble gravlagt på St. Jürgen Friedhof i Kiel.Baggesen hos gravsted.dk Baggesen hadde to sønner med sin første ektefelle, Carl og August Baggesen.

Han giftet seg senere med Françoise («Fanny») Reybaz og fikk sønnen Paul med henne. Fanny døde sommeren 1822, og senere på året døde også sønnen.
Baggesen selv var på vei fra Tyskland til Danmark da han døde, og ble begravet sammen med sin første ektefelle Sophie i Kiel.Foto av Baggesens gravstein i Kiel, ''arkiv.dk

 Referanser 

 Se også 
 Holgerfeiden

 Eksterne lenker 


 Jens Baggesen i arkiv for dansk litteratur 
 Jens Baggesen hos Kalliope.org
  Biografi i Salmonsens konversationsleksikon (1915–1930)

Kategori:Danske forfattere
Kategori:Den danske gullalder
Kategori:Danske frimurere
Kategori:Personer fra Korsør