Bruno Ganz

Bruno Ganz (født 22. mars 1941 i Zürich i Sveits, død 16. februar 2019 i Zürich) var en sveitsisk skuespiller. Han hadde hovedroller i et stort antall filmer og teateroppsetninger og mottok en rekke priser. Ganz medvirket særlig i tyskspråklige produksjoner i Tyskland og Sveits. Han hadde rollen som Adolf Hitler i filmen Der Untergang, og hovedrollen i Lidenskapens vinger. Hans siste film var The House that Jack Built (2018) av Lars von Trier.

Liv og virke
 Bakgrunn
Bruno Ganz vokste opp i Zürich-Seebach som sønn av en norditaliensk mor og en sveitsisk fabrikkarbeider. Allerede før sin Matura bestemte han seg for å bli skuespiller. 

Han var like meget trukket mot teateret som mot filmen, og det var på teaterscenen han til å begynne med gorde det bra, selv om han alt som 19-åring hadde vært med på en film.

 Teaterkarriere
Ganz hadde sin teaterdebut i 1961 og hans skuespillervirksomhet skjedde for det meste der for nesten tyve år. I 1970 var han med på å grunnlegge Berliner Schaubühne-ensemblet og to år etter fremtrådte han i premieren under Salzburgfestivalen av Thomas Bernhards Der Ignorant und der Wahnsinnige.

Filmkarriere
Ganz behersket flytende tysk, engelsk, fransk og italienskBruno Ganz , Baumbauer artistagentur og samarbeidet med filmskapere som Werner Herzog, Éric Rohmer, Francis Ford Coppola og Wim Wenders. Med Wenders fikk han sitt filmgjennombrudd i rollen som Jonathan Zimmerman i Den amerikanske vennen (1977) og spilte også engelen Damiel i Lidenskapens vinger (1987) og Langt borte, så nære (1993).

Ganz ble internasjonalt kjent for sin gestaltning av Adolf Hitler i den Oscarsnominerte filmen Der Untergang (2004). Han medvirket også i flere engelskspråklige filmer, deriblant i Guttene fra Brasil (1978), Strapless (1989), The Manchurian Candidate (2004), The Reader (2008), Unknown (2011) og Remember (2015).

Ganz forberedte seg i fire måneder til rollen som Hitler. Blant annet studerte han hemmelige filmopptak av Hitler i Finland i 1942. På filmopptaket snakket Hitler med naturlig stemmeleie (ikke den skrikende kjent fra offentlige opptredener) og Ganz registrerte at Hitler hadde en myk, rolig baryton som han forsøkte gjenskape. Ganz mente at Hitler hadde tydelige tegn på Parkinsons sykdom og han besøkte et sykehus der han observerte Parkinson-pasienter. Ganz brukte flere uker på å lese vitnemålene fra personer som hadde tilbragt tid i bunkeren sammen med Hitler. The Guardian mente Ganz har levert den mest overbevisende fremstilling av Hitler.

I 2018 følte Ganz seg svak og kontaktet lege. Han fikk diagnosen tarmkreft og startet behandling med kjemoterapi. Han døde i Zürich 16. februar 2019.

 Utmerkelser 
Blant europeiske utmerkelser kan nevnes European Film Award årene 2000, 2004 (Beste skueespiller) og 2010 (Lifetime award). Han ble også tildelt Österreichisches Ehrenzeichen für Wissenschaft und Kunst.

Ganz ble tildelt den italienske Donatello-prisen for Brød og tulipaner.

 Filmografi (utvalg) 
 Der Ignorant und der Wahnsinnige (1972)
 Vildanden (1976)
 Nærbilder (1976)
 Den amerikanske vennen (1977)
 Die Marquise von O... (1977)
 Kniven i hodet (1978)
 Guttene fra Brasil (1978)
 Nosferatu – Nattens vampyr (1979)
 Piken fra provinsen (1981)
 Forfalskningen (1981)
 Lidenskapens vinger (1987)
 Reisen tilbake (1991)
 Langt borte, så nære (1993)
 Evigheten og en dag (1998)
 Brød og tulipaner (2000)
 Luther (2003)
 Der Untergang (2004)
 Youth Without Youth (2007)
 Baader Meinhof (2008)
 The Reader (2008)
 Tidens støv (2008)
 Ukjent ID (2011)
 Michael Kohlhaas (2013)
 Kraftidioten (2014)
 The House That Jack Built (2018)

 Referanser 

 Eksterne lenker 


Kategori:Sveitsiske skuespillere
Kategori:Personer fra Zürich