Skutemaleri

miniatyr|Barken «Arctic» av Sandefjord, malt av William Howard Yorke (1847–1921)
Skutemaleriene var portretter av navngitte skip, og kan med fordel omtales som skipsportretter. De ble malt for å pryde veggen i rederen eller skipperens kontor eller stue. Skutemaleriene har som hovedformål å formidle de karakteristiske kjennetegn ved ei skute.

Et skuteportrett har alltid skuta som hovedmotiv. Landskapet, med himmel og hav, kan aldri konkurrere med hovedmotivet, og forblir staffasje i forhold til skuta. Skuta vises alltid fra sin mest karakteristiske vinkel, vinkelrett fra siden. Samme skute kan noen ganger i tillegg, som et bimotiv, avbildes på skrå forfra og aktenfra. Skuta avbildes i sin fineste framtoning, den er alltid nymalt og seilføringen er perfekt.  Paul Grøtvedt: For fulle seil. Marinemaleriet i norsk billedkunst. 1999. s.18.  Seilene er alltid hvite og fine, mens de i virkeligheten kunne ha lapper og fremstå som skitne. I andre halvdel av 1800-tallet hadde mange skuter montert vindmølle for å drive pumpene - slike sees aldri på skutemaleriene - de fortalte at ei skute ikke var i god stand. Skutemaleriet gjengir et idealisert bilde av skuta, ikke et realistisk portrett.

Skuta er ofte sett fra siden med seilene braset hardt og seilene utposet av vinden. I andre tilfelle er kunstnerens havneby markert på sidene med karakteristiske detaljer. I Napoli kunne vulkanen Vesuv være bakgrunn. Uansett er landskapet underordnet portrettet av skuta. Under maleriet er det ofte malt en tekst med skuta og kapteinens navn.

De mest eksklusive skuteportrettene var utført som oljemaleri på baksiden av glass og en maler i Antwerpen var spesielt kjent for slike bilder. Sjøen og skuta var malt på glasset, og det var litt luft og avstand til en bakgrunnsplate med himmel og et kulissepreget landskap. DigitaltMuseum.no Bark Landbø Olje på lerret var en vanlig teknikk, men mange bilder ble også laget som akvareller eller gouache.

Et skutebilde var bestillingsvare. Kundenes ønske om et vakkert bilde av skuta var bestemmende. Redere og kapteiner var de viktigste kundene. I Tyskland kalles skuteportrettene for "Kaptänsbilder".  Paul Grøtvedt: For fulle seil. Marinemaleriet i norsk billedkunst. 1999. s.18. 

De norske skutemalerne var medlemmer av en internasjonal gruppe konkurrerende malere. Et skutemaleri kan gi svar på mange historiske spørsmål med hensyn til hvordan et skip så ut i de dager det ble malt.

Også damp- og motorskipsperioden har hatt sine skipsportretter, inntil fotografisk teknikk ble så utviklet at det var mulig å ta skarpe bilder av skip og landskap. Nå er det bare unntaksvis at rederiene bestiller malerier av sine fartøyer.

 Referanser 

 Se også 
 Maritim kunst
 Marinemaleri
 Skipsreder

Kategori:Malerkunst
Kategori:Skip
Kategori:Artikler i sjøfart-prosjektet