Kommuniststat

Kommuniststat er er en vanlig betegnelse for en stat styrt av et kommunistisk parti, enten som eneste parti i landet, eller som det dominerende partiet, og at staten følger den kommunistiske ideologien som overordnet politisk mål. Kommunisme er, ifølge marxistisk terminologi, et statsløst og klasseløst sosialt system, og omfatter dermed ingen regjering eller stat i det hele tatt. «Communism», Columbia Encyclopedia. 2008. Karakteristisk for staten i en kommunistisk stat er at det er et ettpartisystem der det regjerende partiet bekjenner seg til marxisme-leninisme.

Kommuniststater kan også tillate andre, ikke-kommunistiske partier å delta i det politiske livet i staten, men det kommunistiske partiet er da gjerne gitt en spesiell eller dominerende rolle i staten. Dette kan være nedfelt i grunnloven. Statlige institusjoner og partiinstitusjoner kan derfor være tett sammenvevd. Grunnen til at ikke-kommunistiske partier kan være tillatt er ønsket om å gi inntrykk av flerpartisystem, men som oftest hadde disse partiene liten reell innflytelse.Kamusella, Tomasz (23. november 2021): «How many communist states exist in the early 21st century?», New Eastern Europe

De fleste kommuniststater hadde planøkonomi (kommandoøkonomi). Det er imidlertid noen unntak fra dette, ikke minst Kina, som fra 1980-tallet gikk over til markedsøkonomi i stor grad.

De politiske reformene til den sovjetiske lederen Mikhail Gorbatsjov kjent som perestrojka og sosioøkonomiske vanskeligheter førte imidlertid til revolusjonene i Øst-Europa i 1989, till at alle kommuniststatene i østblokken utenom Sovjetunionen kollapset.1989: The year of revolutions - a look back 20 years (PDF), European Union Sadurski, Wojciech; Czarnota, Adam; Krygier, Martin (30. juli 2006): Spreading Democracy and the Rule of Law?: The Impact of EU Enlargemente for the Rule of Law, Democracy and Constitutionalism in Post-Communist Legal Orders. Springer. ISBN 978-1-4020-3842-6; s. 285–. Følgene av sammenbruddet av disse statene bidro også til politiske transformasjoner i Sovjetunionen og Jugoslavia og flere andre ikke-europeiske kommuniststater. 

 Kommuniststater 
miniatyr|Kart over nåværende (2011) kommuniststater.
Mellom juni 1989 og april 1991 holdt hvert kommunist- eller tidligere kommunistland i Sentral- og Øst-Europa og Sentral-Asia – og i tilfellet Sovjetunionen og Jugoslavia, alle konstituerende republikker – konkurransedyktige parlamentsvalg for første gang på mange tiår. Noen valg var bare delvis frie, mens andre var fullstendig demokratiske.

Land som fortsatt er kommuniststater er som følgende:

  Nord-Korea (siden 1948)
  Kina (siden 1949)
  Cuba (siden 1959)
  Laos (siden 1975)
  Vietnam (siden 1976)

 Tidligere kommuniststater 

 Europa 
 Sovjetunionen (1922–1991)
 Øst-Tyskland (1949–1990)
 Tsjekkoslovakia (1948–1989)
 Ungarn (1919, 1948–1989)
 Polen (1947–1989)
 Bulgaria (1946–1990)
 Jugoslavia (1945–1992)
 Albania (1946–1992)
 Romania (1946–1989)

 Afrika 
 Etiopia (1974–1991)
 Angola (1976–1991)
 Mosambik (1975–1989)
 Republikken Kongo (1970–1991)
 Benin (1972–1989)
 Somalia (1960–1991)
 Zimbabwe (1980–1991)
 Madagaskar (1975–1992)

 Asia 
 Sovjetunionen (1922–1991)
 Mongolia (1924–1992)
 Kambodsja (1975–1979)
 Afghanistan (1978–1992)
 Sør-Jemen 1967–1990

 Amerika 
 Grenada (1979–1983)

 Terminologi 
Paradoksalt har ingen kommunistisk stat har noen gang kalt seg for en «kommuniststat», og ifølge den engelske forfatteren David Ramsay Steele er begrepet «kommuniststat» en oppfinnelse av utenlandske observatører: «Blant vestlige journalister refererte begrepet «kommunist» utelukkende til regimer og bevegelser knyttet til Komintern (Den kommunistiske internasjonale) og dens avkom: regimer som insisterte på at de ikke var kommunistiske, men sosialistiske, og bevegelser som knapt var kommunistiske i noen forstand.»Steele, David Ramsay (september 1999): From Marx to Mises: Post Capitalist Society and the Challenge of Economic Calculation. Open Court. ISBN 978-0875484495; s. 45. Det problematiske ved dette er at den åpenbare forskjellen mellom sosialisme og kommunisme opphører. Skillet mellom sosialist og kommunist, ofte med støttende definisjoner som sosialdemokratisk eller demokratisk sosialist, ble allment for å framheve forskjellen, selv om alle kommunistiske partier, i tråd med tidligere bruk, fortsatte å beskrive seg selv som sosialistiske.Williams, Raymond (1983): Keywords: A vocabulary of culture and society, revised edition. Oxford University Press. ISBN 978-0-19-520469-8; s. 289. Andre selvbeskrivelser brukt av kommunistiske stater er for eksempel nasjonaldemokratiske, folkedemokratiske, og arbeider- og bondestater.Nation, R. Craig (1992): Black Earth, Red Star: A History of Soviet Security Policy, 1917-1991. Cornell University Press. ISBN 978-0801480072; s. 85–86.

 Referanser 

 Eksterne lenker 


Kategori:Kommunisme