Gerardus ’t Hooft

Gerardus 't Hooft  (født 5. juli 1946 i Den Helder) er en nederlandsk fysiker og nobelprisvinner. Han ble tildelt nobelprisen i fysikk i 1999 for sitt avgjørende bidrag innen kvantestrukturen og teorien for elektrosvak vekselvirkning i fysikken. Han delte prisen med landsmannen Martinus J.G. Veltman, som også var hans doktorgradveileder.

't Hooft tok en doktorgrad i fysikk ved Universitetet i Utrecht i  1972 og har vært professor ved dette universitetet siden 1977. Han  har vært representant for det nederlandske vitenskapsakademiet siden  1982.

't Hooft og Veltman utviklet de matematiske grunnene for den såkalte Standardmodellen for elementærpartikler som beskriver og grupperer alle kjente slike partikler. Gjennom deres arbeid kan partiklers egenskaper beregnes og forutsies på en bedre måte. Mer spesifikt utviklet de en metode for å demonstrere at gaugeteorier med spontant symmetribrudd er renormerbare. Det viktigste eksempelet fra en slik teori er teorien for den svake vekselvirkningen som ble fremmet av Sheldon Glashow, Steven Weinberg og Abdus Salam. Dette beviset var det avgjørende steget som ledet til at Standardmodellen ble akseptert blant de allmenne fysikerne.

Han har også fått Lorentz-medaljen (i 1986) og Wolfprisen (i 1981).

 Referanser 

 Eksterne lenker 


 Nobelprize.org, Nobeltalen

Kategori:Nederlandske fysikere
Kategori:Nederlandske professorer
Kategori:Nederlandske nobelprisvinnere
Kategori:Nobelprisvinnere (fysikk)
Kategori:Wolfprisen i fysikk
Kategori:Medlemmer av Det franske vitenskapsakademiet
Kategori:Personer fra Den Helder