Bornholmsk

Bornholmsk er dialekten/språket som snakkes på Bornholm.

Bornholmsk er en østdansk dialekt, det vil si nærmest beslektet på den dansken som ble snakket i Skåne. Skånsk har siden blitt mer påvirket av svensk, på samme måde som bornholmsk er blitt påvirket av københavner-dansk.
Skånsk og Bornholmsk var tidigere ikke regnet som svenske og danske dialekter, men to selvstendige språk. 
På Bornholm fantes det flere dialektgrupper.
Allingesvensk, Rønnefint og en mer bred original dialekt på sør- og midtbornholm.
I dag er bornholmsk utvannet med riksdansk. 

«En kjætta sprong over kjærregåra gjarred å ned i en bunka hujnatjas.
På trappa sto kjællingen å sa, hva vad kjokkan slo?
Ved ynte sa kæring, men ka du gå op på tiled å henta Kjitan»

Kjætta - hunkatt (kjette/kjitte på sørnorsk)
Kirkegårdsgære - mur
Tiled - loftet
Kjitan - spann/gryte (kjittel på svensk)

Bornholmsk er en av de dialektene som det er vanskeligst å forstå for dansker fra andre deler av Danmark, og noen vil derfor beskrive bornholmsk som et selvstendig språk. Grensen mellom dialekt og språk er i noen grad subjektiv.

I de senere år har bornholmsk vært på rask tilbakegang, ikke minst i den yngre generasjon, der en stor del snakker den københavnske varianten av riksdansk. 

Bornholmsk har aldri blitt ivaretatt som andre dialekter i våre nordiske naboland.
Dette skyldes delvis innvandring til øya, og dels den lave prestisjen dialekten har utenfor Bornholm. På skolen ble elevene tvunget til å lese, skrive og snakke riksdansk. 

Bøyningslære
Artikler

Bornholmsk har i motsetning til riksdansk tre kjønn, slik norsk, tysk og islandsk har. Ubestemt artikkel for hankjønn er ejn (ejn horra = en gutt), for hunnkjønn en (en peia = ei (stue-)pike), og for intetkjønn et (et hûz = et hus).

Bestemt form entall
Bestemt form entall for hannkjønnsord er -ijn (horrijn = gutten), for hunnkjønn -an (peian = (stue-)piken) og for intetkjønn -ed (hûzed = huset).

Bestemt form flertall
Bestemt form flertall for hannkjønnsord er -ana (horrana = guttene), for hunnkjønn -arna (peiarna = (stue-)pikene), og -en for intetkjønn (hûzen = husene).

Tallordene
Grunntallene
1 en 
2 to 
3 tre 
4 fira 
5 fæm 
6 sæjs (sæks) 
7 sju 
8 åta 
9 ni 
10 ti 
11 æleva 
12 tal 
13 trætan 
14 fjaurtan 
15 fæmtan 
16 sajstan 
17 søtan 
18 atan 
19 nøtan 
20 kjyve 
30 trædua 
40 fåre 
50 haltrøs 
60 trøs 
70 halfjærs 
80 fers 
90 halfæms 
100 honrede
1000 tûzen

Ordenstallene
1. fårsta/fåsta 
2. an(d)ra 
3. treðe (, treðje) 
4. fjære 
5. fæmte 
6. sjæte 
7. sjuene 
8. åtene 
9. niene 
10. tiene 
11. ælvute 
12. talte 
13. trætene 
14. fjaurtene 
15. fæmtene 
16. sajstene 
17. søtene 
18. atene 
19. nøtene 
20. kyvene 
30. træðevte

Kategori:Danske dialekter