Oslo Pride

Oslo Pride er en festival og kulturarrangement i Oslo som arrangeres i siste halvdel av juni hvert år. Festivalen er for alle mennesker som støtter eller føler tilknytning til LGBTI+-bevegelsen, det vil si lesbiske, homofile, bifile, transpersoner og intersex-personer. 

Festivalen arrangeres av Fri Oslo og Viken og er Norges største pridefestival med rundt  besøkende og deltakere i løpet av de ti dagene festivalen arrangeres. Programmet omfatter seminarer, filmfestivaler, konserter, kunstutstillinger, show, politiske debatter og et festivalområde på Kontraskjæret ved Akershus Festning.

Det største og mest synlige enkeltarrangementet er Prideparaden som arrangeres på festivalens avslutningsdag. De siste årene har paraden samlet rundt  deltakere.

I 2025 ble det satt ny rekord med 100.000 deltakere i paraden. 

 Om festivalen 
Festivalens historie går tilbake til 27. juni 1974, da en gruppe skeive arrangerte den første offentlige markeringen av Stonewall-opprøret. Markeringen samlet 250 personer på Universitetsplassen i Oslo. Det første offisielle arrangementet med parade fant sted i 1982, og siden har festivalen vokst i omfang. I løpet av 1990-årene ble festivalen utvidet til ti dager – med seminarer, foredrag, debatter, konserter og fester på ulike steder i Oslo.

Oslo Pride består av Pride Park, Pride House, Mini Pride, Prideparaden og Oslo Pride Business Forum. Pride Park er festivalens hovedbase, og bygges på Kontraskjæret. Parken inneholder 4 scener (Hovedscenen, BamseScenen, Kulturscenen og Studio 72), barer, spisesteder og stands fra ulike interesseorganisasjoner og partnere av Oslo Pride. Parken ble flyttet til Kontraskjæret i 2023 for å utvide både publikumskapasiteten og festivalens innhold. I 2024 flyttet Parken midlertidig til Sofienbergparken da Kontraskjæret var leid ut til Fotballfesten, men festivalen er tilbake på Kontraskjæret igjen fra 2025. Tidligere har Pride Park holdt til på Rådhusplassen (2013-2014) og Spikersuppa (2015-2022). I 2023 ble Mini Pride avholdt i bakgården til Myntgata 2, Pride House ble avholdt på Legenes Hus og Oslo Pride Business Forum på Clarion Hotel Bjørvika.

Ifølge arrangørene samlet Oslo Pride  deltakere og besøkende i løpet av de ti dagene festivalen varte i 2019.

Hele festivalen planlegges og driftes av frivillige, med rundt 100 helårsfrivillige og 450 frivillige under selve festivalen. Daglig leder av Oslo Pride (2023) er Dan Bjørke. Festivalen eies av Fri Oslo og Viken.

I 2020 ble den fysiske festivalen avlyst og i stedet avholdt som et digitalt arrangement på grunn av koronaviruspandemien. Av samme grunn ble festivalen i 2021 gjennomført med kohortinndelinger og et begrenset antall besøkende i Pride Park til enhver tid.

 Prideparaden 
Det største enkeltarrangementet under festivalen er paraden som arrangeres den siste lørdagen. Paraden starter i Grønlandsleiret og går gjennom Grønland, rundt Oslo City, via Kirkeristen, Stortorvet, Grensen og Rosenkrantz' gate før den ender opp i Karl Johans gate og festivalområdet i Spikersuppa.

Paraden samler deltakere, både skeive og heterofile, fra en rekke ulike bedrifter, lag, organisasjoner, politiske partier og statlige etater. Ifølge arrangørene samler paraden rundt  deltakere, med opptil  tilskuere i Oslo sentrum.

I 2020 førte koronaviruspandemien til at paraden måtte avlyses for første gang. Som erstatning ble det arrangert et flere timer langt digitalt paradeshow som inngikk i festivalens øvrige digitale festivalprogram. Adam Schjølberg, Else Kåss Furuseth og Frida Marida ledet den digitale direkteoverføringen.

I 2022 ble paraden avlyst for andre gang som følge av masseskytingen i Oslo 25. juni 2022. I 2023 gikk mellom  og  mennesker i paraden, som ble Norgesrekord for antall deltakere i en Pride-parade. 

I 2024 var Pride Park midlertidig flyttet til Sofienbergparken, som førte til en alternativ rute for paraden. Dette året var oppstart på Grønlandsleiret, og paraden gikk deretter gjennom Grønland til Kirkeristen, via Storgata og Thorvald Meyers Gate før paraden endte opp ved Sofienbergparken. Dette året anslo arrangørene  deltakere.

 Historie 
Arrangementet ble opprettet som gay pride-festival arrangert av daværende LLH Oslo og Akershus i 1982. I starten gikk festivalen under navnet Homodagene, og senere Skeive dager frem til festivalen fikk sitt nåværende navn i 2014.Protokoll fra årsmøtet i LLH Oslo og Akershus 2014 

Oslo har vært vertsby for det internasjonale pridearrangementet Europride to ganger: i 2005 og i 2014.

 Frydprisen og æresprisen 
Frydprisen, tidligere kalt Homofrydprisen, er en årlig pris som skal gå til en eller flere personer, bedrifter eller organisasjoner som i løpet av det siste året har utmerket seg på en positiv måte i kampen for homofile, lesbiske, bifile og transpersoner. Prisen har blitt delt ut siden begynnelsen av 1980-årene.

Æresprisen, tidligere kalt Årets æreshomo, tildeles en person, aktør, lag eller organisasjon som på «en utmerket måte har gjort en særskilt innsats for skeive personers stilling i det norske samfunn». Prisen har blitt delt ut siden 1992.

Frydprisen og æresprisen er de to mest høythengende hedersprisene i den norske homobevegelsen. Begge prisene deles ut under Oslo Pride.

 Frydprisen 
 År Mottakere2024Remi Johansen Hovda2023Støttegruppa 25. juni2022Lise Klaveness2021Pasientorganisasjonen for kjønnsinkongruens (PKI)2020Snapchat- og instagram-kontoen Hverdagsskeiv2019Helsestasjonen for kjønn og seksualitet2018Kari Veiteberg2017Skam ved skuespillere og serieskaper Julie Andem2016Selvhjelp for innvandrere og flyktninger (SEIF)2015Skeivt arkiv2014Amnesty International Norge2013Svolvær menighet2012Kristin Halvorsen2011Akershus Fotballkrets2010 TV-dokumentarserien og deltagerne i Jentene på Toten2009Landsorganisasjonen i Norge2008Magnhild Meltveit Kleppa2007Naturhistorisk museum for utstillingen «Mot naturens orden?»2006Biskop Rosemarie Köhn2005 Oslo bispedømmeråd2004Wenche Foss2003Gry Jannicke «J-Diva» Jarlum2002Shabana Rehman2001Karita Bekkemellem2000Kronprins Haakon1999Elisabeth Ohlson 1998ukjent1997Simon Flem Devold1996Leo Burnett1995Karol Svanøe og Halvor Moxnes1994Tronsmo Bokhandel1993NRKs U-redaksjon ved Tonje Steinsland1992Berit Aalborg1991Trond Jensrud og Jan Erik Fåne1990ukjent1989Else Myklebust1988Kirkens Bymisjon i Oslo1987Ritha Jørgensen og Roy Larsen1986Fredrik Mellbye1985Yngve Horn og Wenche Lowzow1984Foreldregruppa for foreldre med homofile barn1983ukjent1982ukjent

 Æresprisen 
 År Mottakere2024Skeiv Ungdom og Aasmund Robert Vik2023Skeivt kunst- og kultursenter (SKOKS)2022Arne Kielland (posthumt)2021Oslo Fagottkor2020Guro Sibeko2019Reidar Engesbak2018HivNorge2017Esben Esther Pirelli Benestad2016Kim Fangen2015Luca Dalen Espseth2014Blikk2013Susanne Demou Øvergaard, generalsekretær i Skeiv verden2012Hanne Børke-Fykse ved Rosa kompetanse2011 Svein Fuglestad, kulturleder ved Aksept2010 Kari Folvik2009 André Oktay Dahl og Anette Trettebergstuen2008 Kjell Erik Øie2007 Erling Lae2006 Gaysir2005 Rolf Angeltvedt i Helseutvalget for bedre homohelse2004 Åpen Kirkegruppe2003 Svein Skeid2002 Virusgruppa2001 Sissel Hansen og Marianne Larsen ved utestedet Potpurriet2000 Brita Møystad Engseth1999Arne Walderhaug1998Turid Eikvam1997De homofiles filmklubb Skeive filmer1996Per Kristina Roghell1995Kjell Erik Øie1994Terje Strømdahl1993Kim Friele1992Karin Enderud

 Homofobprisen 
Frem til 2009 ble det også delt ut en såkalt homofobpris, Årets homofob, til en person eller organisasjon som hadde jobbet mot homofiles og skeives rettigheter. I 2009 avviklet FRI Oslo og Viken (da LLH Oslo og Akershus) prisen, for i stedet å rette oppmerksomheten mot de positive prisene Frydprisen og Æresprisen.
 År Mottakere2008Ulf Erik Knudsen2007Arne Bjørn Hansen, sogneprest i Ås menighet2006Dagbladet2005 Norges Fotballforbund2004Fremskrittspartiet2003Frelsesarmeen2002Lena Larsen, leder i Islamsk råd2001Norsk Psykoanalytisk Forening2000Norges idrettsforbund1999Pinsemenigheten i Norge1998Regjeringen Bondevik1997Forsvarets overkommando1996Per Sundby1995Rolf Nyhus1994Hans J. Røsjorde1993Finn Jarle Sæle, redaktør i Dagen 1992Svein Alsaker1991Andreas Aarflot1990ukjent1989ukjent1988Norges KFUK/KFUM1987Kåre Rånes, for opplysningsfilmen Den lille forskjellen1986NRKs programredaktør Ada Haug1985Regjeringen Willoch1984Ikke utdelt på grunn av for mange «'verdige' mottakere»1983ukjent1982ukjent

 Galleri 

 Referanser 

Eksterne lenker


Kategori:Skeive emner i Norge
Kategori:Festivaler i Oslo
Kategori:Etableringer i 1982
Kategori:Skeive festivaler