Høvding over Dúnedain

Høvding over Dúnedain var en tittel i Midgard i J.R.R. Tolkiens bok Ringenes Herre. Tittelen ble dannet etter at Arthedain hadde falt, og ble brukt av etterkommere av den siste kongen av Nordariket til Dúnedain. Den første høvdingen var Aranarth, som var sønnen og arvingen til Arthedains siste konge, Arvedui. I stedet for å gjenetablere Arthedain eller Arnor, valgte han å styre sitt folk som en høvding. Etter han ble alle høvdinger oppdratt i Kløvendal, hvor arvestykkene fra Isildurs slekt også ble oppbevart.

Alle høvdinger var etterkommere av Isildur gjennom kongene av Arthedain og Arnor, og av Anárion gjennom Fíriel av Gondor. På grunn av dette, og faktumet at kongeslekten i Gondor hadde blitt brutt, anså høvdingene seg selv som rettmessige arvinger til både Gondor og Arnor. De fortsatte også å bruke navn som begynte med den kongelige prefiksen ar(a)-, som symboliserte deres krav til tronen av begge rikene. Sammenlignet med Riksforstanderne som styrte Gondor i samtiden, levde Høvdingene over Dúnendain lengre, med mindre de ble drept.

Høvdinger over Dúnedain i tredje tideverv

 Aranarth, sønn av kong Arvedui av Arthedain. Høvding fra 1975–2106 T.T.
 Arahael Høvding fra 2106–2177 
 Aranuir C. 2177–2247
 Aravir C. 2247–2319 
 Aragorn I C. 2319–2327 
 Araglas C. 2327–2455 
 Arahad I C. 2455–2523 
 Aragost C. 2523–2588 
 Aravorn C. 2588–2654 
 Arahad II C. 2654–2719 
 Arassuil C. 2719–2784 
 Arathorn I C. 2784–2848 
 Argonui C. 2848–2912 
 Arador C. 2912–2930 
 Arathorn II C. 2930–2933 
 Aragorn II C. 2933 T.T. 
Aragorn II ble kronet som kong Elessar av  gjenforente kongeriket Gondor og Arnor.

Linjen ble brutt da Elessar ble kronet. Etter Elessars død, ble hans sønn, Eldarion, konge/høvding over de sammenslåtte rikene Gondor og Arnor.

 Høvding over Dúnedain

en:Rangers of the North#Chieftains of the Dúnedain