Hole kirke

Hole kirke var opprinnelig ei langkirke av stein, trolig reist omkring år 1200. Kirken ligger nord på Røysehalvøya i Hole kommune, Buskerud. Bare deler av skipet er bevart fra den opprinnelige middelalderkirken, som på 1700-tallet ble utvidet til korskirke av lafteverk. Et lynnedslag i 1943 førte imidlertid til at laftedelen på kirken brant ned, og den ble først gjenreist i årene 1951–1954, men som langkirke av murverk.

Hole kirke er sognekirke for Hole menighet i Ringerike prosti. Adkomst til kirkestedet går enten via Kirkebakken eller Prestegårdsveien.

Dateringen av Hole kirke er usikker. Gjerdi (1973) tidfestet den til cirka 1150, Gusgaard, Harsson & Høyendahl (2017) til 1150–1200,, mens Kirkesøk sier den ble reist i 1200. Andre nøyer seg derimot med å si at kirken ble reist i middelalderen. Hole prestegård nevnes først i skriftlige kilder i et diplom datert 12. mai 1330, men vitnene som var tilstede ved denne hendelsen bekreftet at prestegården hadde tilsyn med gjerder og grinder mot nabogården minst 60 år tidligere.

Kirkestedet ble i sin tid avstått fra Hole prestegård (gnr. 224/1) og Hole kirke ligger på en liten høyde og tett ved prestegården, som ligger lavere i terrenget. Ganske nær kirken ligger også den gamle storgården Helgeland (gnr. 225/1 i Hole), som er opphav til navnet Helgelandsmoen, der tidligere Helgelandsmoen leir lå. Kirkestedet ligger også kun få kilometer sørvest for Norderhov kirke, som har vært den mest dominerende kirken på Ringerike gjennom tiden.

 Historie 
Den opprinnelig romanske steinkirken hadde rektangulært et skip  og et smalere, rektangulært kor . Det har ikke vært skillemur mellom skip og kor, så koret har åpnet seg i full bredde mot skipet. Kirken ble påbygget et tårn i vest i 1660 og et sakristi på korets nordside i 1696. I 1736–1737 ble den kraftig ombygget; koret ble revet og kirka fikk tilført tre korsarmer i lafteverk. Videre gjennomgikk kirken omfattende reparasjoner og oppussing i årene 1826–1829.

Hole kirke har hatt prest og eget kirkested siden middelalderen, men om sognet var selvstendig eller et annekssogn under Norderhov sogn er uklart. Det første vi hører om presteskap i Hole er i et diplom opprettet på gården Helgeland (gnr. 225/1 i Hole) datert 12. mai 1330, hvor «Sira Jon a Holom» nevnes som en to år tidligere avdød prest i Hole. I diplomet gis det også vitnesbyrd fra fire vitner, om hva som var vanlig praksis av vedlikehold på grensen mellom Helgeland og Hole prestegården for 40 og 60 år siden.

Dette fortsatte også etter reformasjonen, men kirken ble etter svartedauden (1349–1350) annekskirke til Norderhov kirke. I 1560 sa Hamar domkapitel at presten i Hole bare fikk noen av inntektene fra sognet, mens sognepresten i Norderhov fikk tienden for hele Ringerike. Stein kirke og Bønsnes kirke regnes da som annekser under Hole.  Dette ble stadfestet av biskopen i Oslo i 1574. I Jens Nilssøns liste fra 1590-årene var Hole fortsatt oppført som annekskirke til Norderhov. Helt mot slutten av 1590-årene regner imidlertid både Jens Nilssøn og Povel Huitfeldt Lunder kirke i Soknedalen og Viker kirke i Vestre Ådal ble annekskirker under Hole, men litt senere regnes disse igjen inn under Norderhov. Hole prestegjeld gjenopprettes omkring 1600.

Etter Den store nordiske krigen (1700–1721) solgte kong Frederik IV mange av sine eiendommer. Hole kirke ble solgt til stiftsskriver og kammerråd Anthon Schøyendahl, som foresto kirkesalget for kongen i 1723, men han forsømte vedlikeholdet og allmuen klaget til kongen. Kirken ble snart for liten, og i 1736–1737 ble den fullstendig ombygd og utvidet. Så i 1754 kjøper foged Ivar Wiel kirken på vegne av allmuen i bygda.

 Brann og gjenreisning 
Kirken brant til grunnen etter et lynnedslag den 24. mai 1943. Bare middelalderskipets gjenværende steinmurer i sør, vest og nord sto tilbake etter brannen. Planer for gjenreisningen ble utarbeidet av arkitekt Finn Bryn og vedtatt ved kongelig resolusjon av 13. januar 1950. Byggearbeidene tok til året etter, og den 5. september 1954 ble nye Hole kirke innviet.

Den gjenreiste kirken er oppført av sandstein fra distriktet og består av et langt, rektangulært skip og et smalere, nærmest kvadratisk kor i øst. Sakristiet står på korets nordside. Skipet har saltak og takrytter med høyt spir. Skipet har portaler mot nord og sør, og foran hver av portalene står et våpenhus med saltak. Middelalderens steinmurte skip står inntil nybyggets vestgavl og utgjør et kapell med dør til den nye kirken.

 Interiør 
Kirken har altertavle i rokokko-stil. Prekestolen ble gjort av den lokale snekkeren Kåre Sand i 1954, mens treskjærerarbeidene på den ble utført av Hans Bekkedahl fra Oslo. Den er rund og prydet med bølge- og dråpe-formet belistning. Øverst har den innskriften «Vær ordets gjører og ikke bare dets hører». Foten er rund og oppgangen har den samme bølge- og dråpe-formede utsmykningen. Fargen på prekestolen er rød bunn med forgylt belistning med staffering i blått. På foten er det et sort og grått sikksakk-mønster.

Orgelet er fra 1954 og ble bygget av J. H. Jørgensen. Det har 13 stemmer og to transmisjoner, frittstående spillepult, og ryggpositiv med 3 stemmer.

 Kirkegården 
Den eldste delen av kirkegården er fra middelalderen. Kirkegården er imidlertid utvidet flere ganger, både mot syd og mot øst i søndre delen. I dag har den steinmur mot nord og vest, men tidligere, da den var mindre, skal den ha vært helt omsluttet av en steinmur. Ved kirken står det bauta til minne om Det Lærdalske lette infanterikompani.

Det eldste bevarte gravmælet der er en høy, smal, rød sandsteinsstøtte med innskriften «Herunder willer den sallige quinde Martha Olsdatter Lenne fød 1664 den 9 mai død den 29 marti 1745 og Støuen maa komme til iorden igien som det var før og aan maa komme til Gud igien som gav den prædikr. 12C.7V.»

Ved kirken står det et eget gravkapell, som ble oppført på søndre delen av kirkegården i 1914. Det er oppført i mur og har inngang fra nord, rundbuede vinduer og sadeltak med liten takrytter over nordre gavl. Gravkapellet ble utvidet mot syd i 1965, med et kisterom og et redskapsrom. Orgelet i gravkapellet ble opprinnelig bygget for Hønefoss kirke av orgelbygger Anders Gulbrandsen Gomnæs 1862, som et mekanisk sløyfeladeorgel. Det ble først solgt videre til Metodistkirken i Hønefoss i 1889, men siden solgt videre i 1984 til Hole kirke og plassert i gravkapellet, der det fortsatt skal ha stått umontert i 1985. Siden har det blitt satt opp i gravkapellet av Ernst Junker. Det skal være i opprinnelig stand, bortsett fra at det trolig mangler 12 anhangspedaler.

 Se også 
 Bønsnes kirke
 Stein kirkeruin
 Sollihøgda kapell
 Helgelandsmoen kapell

 Referanser 
Christie & Christie (online) Norges kirker – Hole kirke. Norsk institutt for kulturminneforskning og Kirkelig arbeidsgiver- og interesseorganisasjon. Besøkt 2022-08-12

Diplomatarium Norvegicum DN XI brev 15, 12. mai 1330

Bodil Gusgaard, Margit Harsson og Sten Høyendahl. 2017. Holekalenderen 2018 – Kirker i Hole . Hole historielag, 2017. Besøkt 2022-08-12

Povel Huitfeldts stiftsbok, s. 195, 196.

 Eksterne lenker 




Kategori:Kirker i Hole
Kategori:Kirker i Ringerike prosti
Kategori:Kulturminner i Hole
Kategori:Norske middelalderkirker i stein
Kategori:Norske kirker fra 1200-tallet
Kategori:Norske kirker fra 1954
Kategori:Langkirker i Tunsberg bispedømme
Kategori:Bygninger tegnet av Finn Bryn
Kategori:Valgkirker i 1814
Kategori:Fredete byggverk i Buskerud
Kategori:Kirkebranner i Norge
Kategori:1200-tallet i Norge