Gruppe 47

200px|miniatyr|Minnetavle over Gruppe 47's første møte
Gruppe 47 var en uformell gruppe tyskspråklige forfattere som deltok i skribentmøter arrangert av  (1908-93)Vestli, Elin Nesje: «Hans Werner Richter» i Store norske leksikon på snl.no. Hentet 20. desember 2024 fra  mellom 1947 og 1967,3sat.de Besøkt 19. mars 2013 og kom til å utgjøre den viktigste litterære institusjonen i tysk etterkrigslitteratur til den la ned.Vestli, Elin Nesje: «Gruppe 47» i Store norske leksikon på snl.no. Hentet 20. desember 2024 fra 

 Bakgrunn 
Det hele begynte da Alfred Andersch og Hans Werner Richter i 1946 utga tidsskriftet Der Ruf («Ropet») i München. Dette tidsskriftet utkom alt i 1945 under sensur og kontroll av den amerikanske hæren i New York som Blätter für deutsche Kriegsgefangene («Blader for tyske krigsfanger»). Målet var å opplyse og oppdra tyskerne til demokrati etter årene under Hitler. 

Bladets nøkkelbegrep skulle være «sosialistisk humanisme». Men Andersch og Richter ble av sine kritikere karakterisert som «uforbederlige nasjonalister», og oppfordret til å samarbeide med den amerikanske okkupasjonsmakten, i stedet for å kritisere den. Utgiverne fortsatte likevel å gi uttrykk for sin oppfatning, og etter advarsler og skjerpet sensur ble det 4. april 1947 nedlagt forbud mot tidsskriftetDer Ruf; Stimme für ein neues Deutschland]</ref> som utkom igjen under ny redaksjon til 1948 i München, og til 1949 i Mannheim.

 Dannelse 
I juli 1947 møttes blant andre tidligere forfattere for Der Ruf og besluttet blant annet å grunnlegge et nytt litterært tidsskrift under navnet Der Skorpion, men fremfor alt å treffes regelmessig, for å lese hverandres manuskripter og kritisere dem. Hans Werner Richter innbød deretter en større, skjønt utvalgt, krets til et møte i september 1947. Ved dette møtet ga Hans Georg Brenner gruppen navnet «Gruppe 47», og Richter ble ansett som grunnlegger av dette løse forfatter-fellesskapet, siden han hadde innbudt dem.

Deltaker ved stiftelsesmøtet og medlem var Hans-Jürgen Soehring (1908-60)<ref>[https://www.munzinger.de/search/go/document.jsp?id=00000009284 «Hans-Jürgen Soehring», Munzinger Personen som hadde oppholdt seg som offiser i Paris i første del av krigen, og i 1941 blitt kjæreste med den ti år eldre franske skuespillerinnen ArlettyPierre Assouline: «Hans Jürgen Soehring, officier de la Luftwaffe», 3. juli 2016 som etter krigen ble fengslet og rettsforfulgt for forholdet. Hun fikk likevel forlate fengselet den tiden det tok å spille inn sluttscenene i filmen Paradisets barn.Antony Beevor og Artemis Cooper: Paris etter frigjøringen (s. 155), forlaget Damm, 2005, ISBN 82-04-09730-1

På 1990-tallet oppstod et rykte om at Gruppe 47 hadde vært antisemittisk, og at den jødiske lyrikeren Paul Celan ble dårlig behandlet da han gjestet gruppemøtet i mai 1952.Helmut Böttiger: In der Todesmühle, 27. januar 2015 Tvert om opplevde Celan på dette møtet at Thomas Gnielka (1928-65) leste høyt tekster han hadde skrevet om året da han som 15-åring var utskrevet som Flakhelfer for å beskytte IG Farbens anlegg ved Auschwitz, og i lag med sine klassekamerater - fra en liberal skole i Berlin-Spandau - så hva som foregikk i konsentrasjonsleiren på det tilgrensende området. Som journalist i Frankfurter Rundschau på 1950-tallet la Gnielka ned mye arbeid i å oppspore krigsforbrytere, og Auschwitzprosessen i Frankfurt hadde neppe vært mulig uten hans innsats. Etter Gnielkas tidlige død holdt Heinrich Böll gravtalen, og Hessens delstatsregjering deltok i hans begravelse.Wie ein Flakhelfer den Schrecken von Auschwitz erlebte, 22. januar 2015 Thomas Gnielkas kamp for Hitlertidens ofre skildres i filmen Labyrinth des Schweigens («Taushetens labyrint») fra 2014.Layrinth des Schweigens, IMDb 

 Organisering 
Hans Werner Richter var leder for møtene. I begynnelsen bestemte han hvem som skulle inviteres til møtene, men siden ga forfatterne ham råd. Møtene fant sted halvårlig. Her leste og kritiserte man bl.a. de tilstedeværende forfatternes manuskripter. Også utenlandske forfattere, kritikere og andre gjester ble regelmessig invitert.

 Mål 
Til å begynne med var det gruppens mål å fremme forfattere som representerte den ennå unge etterkrigslitteraturen. Et videre mål var å opplyse og oppdra tyskerne til demokrati. Gruppe 47s litteraturpris ble innstiftet i .

 Oppløsning 
Gruppe 47 ble raskt en fast bestanddel innenfor den vesttyske litteratursfæren. Men kort tid før studentopptøyene i 1968 brøt gruppen sammen på grunn av politiske meningsforskjeller. Den endelige oppløsningen ble vedtatt ved avskjedsmøtet i Saulgau i 1977.

 Medlemmer (utvalg) 
 Ilse Aichinger
 Carl Amery
 Alfred Andersch
 Ingeborg Bachmann
 Jürgen Becker
 Peter Bichsel
 Johannes Bobrowski
 Heinrich Böll
 Nicolas Born
 Paul Celan
 Friedrich Christian Delius
 Günter Eich
 Hans Magnus Enzensberger
 Hubert Fichte
 Erich Fried
 Heinz Friedrich
 Malte Gaumert
 Günter Grass
 Walter Maria Guggenheimer
 Peter Handke
 Manfred Peter Hein
 Helmut Heißenbüttel
 Wolfgang Hildesheimer
 Gustav René Hocke
 Walter Höllerer
 Walter Jens
 Uwe Johnson
 Joachim Kaiser
 Hellmuth Karasek
 Erich Kästner 
 Alexander Kluge Wolfgang Koeppen
 Walter Kolbenhoff
 Barbara König
 Karl Krolow
 Otto Heinrich Kühner
 Siegfried Lenz
 Reinhard Lettau
 Jakov Lind
 Hans Mayer
 Horst Mönnich 
 Adriaan Morriën
 Ivan Nagel
 Rüdiger Proske
 Fritz J. Raddatz
 Marcel Reich-Ranicki
 Ruth Rehmann
 Hans Werner Richter
 Toni Richter
 Klaus Roehler
 Peter Rühmkorf 
 Hans Sahl
 Franz-Joseph Schneider
 Ilse Schneider-Lengyel
 Siegfried Unseld
 Wolfdietrich Schnurre
 Johannes Mario Simmel
 Martin Walser
 Peter Weiss
 Dieter Wellershoff
 Wolfgang Weyrauch
 Ror Wolf

 Referanser 

 Eksterne lenker 


Kategori:Litteratur i Tyskland