Sentrallyrikk

Sentrallyrikk er poesi som uttrykker «forfatterens eget følelsesliv» eller «tanker og følelser», eller personlig opplevelse av omverdenen, ofte holdt i en karakteristisk kortform.Centrallyrik i Den Store Danske Encyklopædi. Besøkt 23. mai 2015.

Sentrallyrikkens motivkrets dreier seg rundt grunnleggende livsvilkår som liv, fødsel, kjærlighet, lengsel, sorg og død. Karikert kan det sies at diktene handler om «havet, døden og kjærligheten». Sentrallyrikk er ikke knyttet til bestemte litteraturhistoriske perioder.

Andre former for dikt enn sentrallyrikk er blant annet tendensdikt, læredikt, leilighetsdikt og dikt med fortellende eller resonnerende innhold.Ord om språk och litteratur, Hugo Rydén, Gunnar Stenhag, Dick Widing. Natur & Kultur, 1980. Oppslagsordet 'Centrallyrik'

 Eksempler 
Sapfo (rundt 600 f.Kr.):
Du sank ned til sjustjerne-jenta,
månebue-skytterske!månebue = «månesigd»  – I midnatts-
mørket går stunda forbi
meg, den jeg ligger alene i.Forsøksvis oversettelse av  «Du sankest zu Sieben-Stern-Mädchen, | Bogenmond-Schützin! – Mitten im | Dunkeln vorbei geht die Stunde | mir, ach, die einsam ich kaure.» Lars Clausens forslag i «Einmal Mytilene; und zurück», Der Rabe nr. 16, 1987, s. LVI f.

Morten Nielsen, Foraarets Horisont (1943):
Verden er vaad og lys
Himlen er tung af Væde...
Hjertet er tungt af Lykke,
lykkeligt nær ved at græde.

Håvard Rem beskriver Leonard Cohens tekster blant i Lengselens bok og på albumene Various Positions og Recent Songs som preget av sentrallyrikk.

 Referanser og noter 

Kategori:Lyrikk