Kykladene

Kykladene (gresk: Κυκλάδες) er en gresk øygruppe i Egeerhavet, sørøst for fastlandet til Hellas og er et tidligere administrativt prefektur i Hellas. De er en av øygruppene som utgjør den egeiske arkipel. Navnet henviser til øyene rundt (κυκλάς) den hellige øya Delos.

Kykladene består av rundt 220 øyer, de viktigste er Amorgos, Anafi, Andros, Andiparos, Delos, Donousa, Ios, Iraklia, Kea, Kimolos, Kythnos, Milos, Mykonos, Naxos, Paros, Folegandros, Serifos, Sifnos, Sikinos, Syros, Skhinousa, Tinos og Santorini. De fleste mindre øyene er ubebodde.

Øyene er toppene av en undersjøisk fjellrekke, med unntak av de to vulkanske øyene Milos og Santorini. Klimaet er vanligvis tørt og mildt, men med unntak av Naxos er ikke jorda særlig fruktbar. Landbruksprodukter inkluderer vin, frukt, hvete, olivenolje og tobakk. Kykladene er det eneste prefekturet i Hellas som ikke har statlige motorveier. Alle veiene på øyene er sekundære eller provinsielle.

 Historie 
Den sene neolittiske og tidlig gresk bronsealderkulturen har fått navn etter øygruppen, kykladisk sivilisasjon. Det er mest kjent for de flate kvinnelige gudebildene som er skåret inn i den hvite marmoren på øyene. Dette skjedde århundrer før den store minoiske kulturen i midtre bronsealder oppsto lenger sør på Kreta. Disse figurene har dessverre blitt plyndret fra gravstedene for å tilfredsstille det ulovlige antikkmarkedet siden tidlig på 1900-tallet.

En særegen neolittisk steinalderkultur med elementer fra både Anatolia og det greske fastlandet oppstod vest i Egeerhavet før år 4000 f.kr., og var basert på emmerhvete, sauer og geiter, griser og tunfisk. Den spredde seg tilsynelatende med småbåter fra øy til øy.Rutter, Jeremy B.: «The Prehistoric Archaeology of the Aegean»    Utgravinger som er gjort i Saliagos og Kefala (på Keos) med funn etter kobberarbeider. Hver av de små øyene i Kykladene kunne ikke opprettholde mer enn et par tusen innbyggere. Skjønt senhelladisk båtmodeller viser at femti menn ved årene kunne bli samlet fra de spredte samfunnene. Da den meget organiserte palasskulturen oppstod på Kreta ble øyene i Kykladene stort sett ubetydelige, bortsett fra Delos, som beholdt sitt rykte fra arkaisk tid av være et hellig sted gjennom antikken og fram til innføringen av kristendommen.

Kykladene er hvor den innfødte greske kattearten, egeisk katt, har sin opprinnelse.

I de siste tiårene har Kykladene blitt stadig mer populære hos europeiske turister og fra andre land, og av den grunn har det oppstått problemer med erosjon, forurensning, og vannmangel.

 Arkeologi 
De første arkeologiske utgravningene på 1880-tallet ble fulgt av systematiske arbeid av den britisk skole i Athen og av greske Christos Tsountas som undersøkte gravsteder på flere av øyene i tidsrommet 1898–1899, og fremmet betegnelsen «kykladisk sivilisasjon». Interessen for dette området falt, men tok seg opp på midten av 1900-tallet da kunstsamlere begynte å konkurrere om kykladisk oldtidsfigurer med tilsynelatende moderne utseende som minnet om skulpturene som ble gjort av Jean Arp eller Constantin Brâncuşi. Flere steder ble plyndret på vandaliserende vis og en storstilt industri med forfalskninger oppsto. Sammenhengen som mange av disse kykladisk figurene sto i har blitt ødelagt og deres mening kan således neppe lenger bli fullstendig forstått.

Andre fengslende og mystiske objekter er de såkalte «kykladisk stekepannene». Mer nøyaktig arkeologi har avslørt et bredt omriss av en jordbruks- og sjøfarende kultur som hadde utvandret fra Anatolia i løpet av 5000-tallet f.Kr. Tidlig kykladisk kultur utviklet seg i tre faser; mellom ca 3300–2000 f.Kr. da den ble i økende grad trukket inn i den stigende innflytelsen til den dominerende minoiske kulturen på Kreta. Kulturen på det greske fastlandet som var samtidig med kykladisk kultur kalles for helladisk kultur.

 Administrasjon 
Kykladene var tidligere et administrativt prefektur i Hellas, men som en del av Kallikratis-regjeringens refomer i 2011, ble prefekturet nedlagt og dets områder ble inndelt i ni regionale enheter innenfor regionen Sørlige egeiske øyer:

 Andros
 Kea-Kythnos
 Milos
 Mykonos
 Naxos
 Paros
 Santorini
 Syros
 Tinos

 Kommunen 
Prefekturet var inndelt i følgende kommuner og samfunn. Disse har også blitt reorganisert som følge av Kallikratis-reformen i 2011.

 Kommune  YPES-nummer  Sete (om forskjellig)  Postnummer  Retningsnummer Amorgos  3101   840 08  22850-2 Andros  3103   845 00   22820-2 Ano Syros  3105  841 00  22810-8 Drymalia  3107  Khalkeio Naxou  843 02  22850 Ermoupoli  3109   841 00  22810-2 Exomvourgo  3108  Kampos  842 00  22850-5 Ios  3112   840 01  22860-9 Kea  3113  Ioulis  840 02  22880-2 Korthio  3115  Ormos Korthiou  845 02  22820-6 Kythnos  3117   840 06  22810-3 Milos  3118   848 00  22870-2 Mykonos  3119   846 00  22890-2 Naxos  3120   843 00  22850-2 Paros  3123   844 00  22840-2 Poseidonia  3124   841 00  22810-4 Santorini  3111   847 00  22860-2 Serifos  3125   840 02  22810-5 Sifnos  3127   840 03  22840-3 Tinos  3129   842 00  22830-2 Ydrousa  3130  Gavrio  845 01  22820-7 Anafi  3102   840 09  22860-6 Andiparos  3104   840 07  22840-6 Donousa  3106   843 00  22850-5 Folegandros  3131   840 11  22860 Ia  3121   847 02  22860-7 Iraklia  3110   843 00  22870-7 Kimolos  3114   840 04  22870-5 Koufonisi  3116   843 00  22870-7 Panormos  3122   842 01  22830-3 Skhinousa  3128   843 00  22870-7 Sikinos  3126   840 10  22860-5

 Referanser 


Kategori:Hellas' prefekturer
Kategori:Sør-Egeerhavet
Kategori:Øyer i Hellas
Kategori:Øyer i Egeerhavet
Kategori:Øygrupper i Europa
Kategori:Stater og territorier etablert i 1833