Flius

Flius (gresk: Φλειοῦς, Fleioûs eller Φλιοῦς, Flioûs, latin: Phlius) var en antikk gresk by i det nordvestlige Argolida på Peloponnes i nærheten av elven Asopos’ øvre løp i landskapet Fliasia som var kjent for sin vinproduksjon. Flius ble først bosatt av jonere, men ble siden dominert av dorere. Selv om det lå geografisk nær mektige Argos, ble byen en spartansk alliert og medlem av det peloponnesiske forbund.

Som mange andre byer i antikkens Hellas, ble det en sosial og politisk kamp i Flius mellom demokratiske og oligarkiske fraksjoner i 300-tallet f.Kr. Den demokratiske fraksjonen fikk innledningsvis kontroll og sendte sine motstandere i eksil, men i 380 f.Kr. beleiret en spartansk hær under Agesilaos II byen i mer enn 20 måneder. Til slutt var fliuserne tvunget til å kapitulere og akseptere oligarkisk styre.Fine, The Ancient Greeks, s. 559

Stedet for antikkens Flius ligger i nærheten av dagens by Nemea. Lund University: Digital Atlas of the Roman Empire. Talbert, Richard, red. (2000): Barrington Atlas of the Greek and Roman World. Princeton University Press. ISBN 978-0-691-03169-9; s. 58, og katalognotater som følger med.

 Kultur 
Til tross for at Flius ikke spilte noen større rolle politisk, hadde byen i antikken et rikt kulturliv. Fra byen kom en rekke personer som var betydningsfull for gresk kunst og kultur:
 Aristias, dramatiker, innførte satyrspillet i Athen
 Kleagoras, maler
 Pratinas, dramatiker
 Thrasyllos, musiker
 Axiothea, Platons kvinnelige elev
 Timon (omkring 320 f.Kr.–230 f.Kr.), filosof og poet

Også Ekekrates var fra Flius, som Faidon i Platons dialog med samme navn, forteller om Sokrates’ udødelighetslære for, Platon: Faidon, 57a og flere forskere går ut fra at det pytagoreiske tankegodset som preget dialogen til og med utspiller seg for en forsamling med pytagoreere i nettopp byen Flius. Eksempelvis Theodor Ebert (2004): Platon, Phaidon. Übersetzung und Kommentar von Theodor Ebert. Vandenhoeck & Ruprecht, Göttingen. ISBN 3-525-30403-X. s. 98. At det fantes pytagoreere i byen er bekreftet av Diogenes Laertios, Diogenes Laertios, VIII 46 som også nevner Ekekrates.

 Ruiner 
Selv i dag finnes det rester av den antikke byen igjen i nærheten av byen Agios Georgios. På overflaten av jorden er deler av bymuren samt restene av et antikt teater synbare. Det er blitt utgravd en del av byens østlige port, den såkalte «korintiske porten», et lite tempel på akropolis som muligens var dedikert Demeter, samt en basilika fra hellenistisk tid.

Den reisende skribenten Pausanias, som besøkte stedet en gang på 100-tallet e.Kr., fortalte at på akropolis til Flius var det et tempel for Hebe (og/eller Ganymeda) i en lund med sypress, som hadde rett til asyl. Det var også et tempel til Demeter på akropolis. Ved nedstigningen fra festningverket sto det til høyre et tempel for Asklepios, og nedenfor dette var det et teater og et annet tempel til Demeter. I agoraen var det også andre offentlige bygninger. Pausanias (1918): "13.3", Description of Greece. Bind 2. Overs. W.H S. Jones; H.A. Ormerod. Cambridge, Massachusetts; London: Harvard University Press; William Heinemann – via Perseus Digital Library

Referanser

Litteratur
Primærlitteratur
Xenofon: Hellenika, Wikisource

Sekundærlitteratur
Fine, John V.A. (1983): The Ancient Greeks: A critical history, Harvard University Press, ISBN 0-674-03314-0
Hachtmann, Vasco (2022): Mensch und Landschaft im frühen Griechenland die Siedlungsdynamik der Mittel- und Spätbronzezeit im Becken von Phlious (Korinthia, Nordostpeloponnes). Bonn: Rudolf Habelt. ISBN 9783774943032.
 Smith, William, red. (1854–1857): «Phlius», Dictionary of Greek and Roman Geography. London: John Murray.

Kategori:Byer i antikkens Hellas