Cytologi

Cytologi (cyto-, nylatin cytus, «celle» og -logi, gresk -logia, «ord»)«cytologi», NAOB, eller cellelære og cellulær biologi, er et eget vitenskapelig fag innen biologiske fag som omfatter læren om studier av celler, deres struktur og funksjonalitet. Alberts, Bruce; Johnson, Alexander D.; Morgan, David; Raff, Martin; Roberts, Keith; Walter, Peter (2015): "Cells and genomes", Molecular Biology of the Cell (6. utg.). New York, NY: Garland Science. ISBN 978-0815344322; s. 1–42. Bisceglia, Nick: «Cell Biology», Scitable. www.nature.com.

Alle levende organismer er laget av celler. En celle er den grunnleggende livsenheten som er ansvarlig for levende og funksjon av organismer. Gupta, P. (1. desember 2005): Cell and Molecular Biology. Rastogi Publications. ISBN 978-8171338177; s. 11. Cellebiologi er studiet av de strukturelle og funksjonelle enhetene til celler. Cellebiologi omfatter både prokaryote og eukaryote celler og har mange underemner som kan omfatte studiet av stoffskifte (metabolisme), cellesignalering, cellesyklus, biokjemi og cellesammensetning. Studiet av celler utføres ved hjelp av flere mikroskopiteknikker, cellekultur og cellefraksjonering. Disse har åpnet for og blir for tiden brukt til oppdagelser og forskning knyttet til hvordan celler fungerer, og gir til slutt innsikt i å forstå større organismer. 

Å kjenne til komponentene i celler og hvordan celler fungerer er grunnleggende for alle biologiske vitenskaper, samtidig som det er avgjørende for forskning innen biomedisinske felt som kreft og andre sykdommer. Forskning innen cellebiologi er sammenkoblet med andre felt som genetikk, molekylærgenetikk, molekylærbiologi, klinisk mikrobiologi, immunologi og cytokjemi.

Cytologiske prøver
Den vanligste cytologiske prøven«Hva er cytologi?», Akershus universitetssykehus er avskrap fra livmorhalsen som taes enten på grunn av underlivsplager, eller som del av det offentlige screeningprogrammet. Denne prøven kan vise forandringer på grunn av livmorhalskreft eller den kan avsløre forandringer som kan utvikle seg til slik kreft. Det er vanlig å bruke en trepinne eller en børste som gnies mot overflaten av livmorhalsen der slimhinnen går over fra å bestå av flate celler i skjeden, til slimhinnen som i livmoren er mykere og løsere. Det er i overgangen mellom disse typene slimhinne den vanlige livmorhalskreften dannes.

Det er også mulig å sentrifugere væsker for å studere celler fra urin, ascites,(væske fra bukhulen), pleuravæske (væske fra lungehulene), cerebrospinalvæske (væske mellom hjernehinnene) og så videre.

Ved undersøkelse av kuler som kan være kreft kan det være aktuelt å ta "punksjonscytologisk prøve", det vil si at en nål/sprøytespiss stikkes inn i kulen. Enkelte ganger er det nødvendig med undertrykk, men oftest er det tilstrekkelig kun å skyve sprøytespissen med raske bevegelser i kulen. Materialet sprøytes så ut på ut på en glassplate / objektglass. Når dette er farget studeres cellene under mikroskop, gjerne av en spesialist i patologi.

Ved cytologisk undersøkelse kan det bestemmes forskjellige typer celler etter hvor de kommer fra, og det kan sees tegn på betennelse eller kreftforandringer.

 Referanser 

 Eksterne lenker 

 «Cytologi», Kreftregisteret

Kategori:Patologi