Edvard Os

Edvard Samuel Os (1885–1970) var en norsk offiser (oberstløytnant), målmann og forfatter. Han var sjef for Varanger bataljon under den tyske invasjonen i 1940 overga seg 25. juli 1940 som den siste norske offiseren. Det norske flagget på Vardøhus ble firt 20. juli 1940 og 23. juli avsluttet Os sin kommando over Varanger bataljon.Skuta held så lenge ho knakar. Dag og Tid, 31. Mars 2017, s.16-17.

Edvard Os var far til jurist og embetsmann Audvar Os. 

Bakgrunn
Edvard Os ble født 20. april 1885 på familiegården Øvre Os på Nordfjordeid og vokste opp der med 8 søsken. Faren het Lars K. Ous og var garver og bonde. Gården hadde vært i slekten siden 1679 og forfedrene brukte etternavnet Busch. Garveriet lå nedenfor gården ved Eidselvas utløp. Nordfjordeid hadde vært militær eksersisplass siden 1649. Når hele Fjordene bataljon var samlet kunne det være 1500 soldater på Nordfjordeid og disse ble innkvartert i sentrum og på gården rundt. Os var en ivrig målmann. Han gikk på gymnas i Kristiania og var russepresident. Han holdt russetalen i 1902 på nynorsk (1904 ifølge SNL). Talen ble møtt med piping og forsøk på å stanse talen av riksmålsrussen. Politiet grep inn i det slagsmålet som utviklet seg mellom Os' støttespillere og riksmålstilhengere.

 Virke 
Han kritiserte i 1921 generalene for å være språklig bakstreversk og fikk for det 28 dager kakebu. Os moderniserte driften av organisasjonenen Noregs Ungdomslag og Noregs Mållag som daglig leder (generalsekretær) for begge organisasjoner i årene 1913–1927. Han var driftsstyrer i Noregs Boklag i perioden 1927–1932. I 1908 ble han varaformann i Kristiania Unge Venstre, det første lokallaget av Unge Venstre som ble stiftet, og i 1909 ble han styremedlem i det første styret i Noregs Unge Venstre.

Militær karriere
Os gikk krigsskolen i årene 1904–1907, og militær høgskole 1907–1909. Han var generalstabsoffiser i perioden 1911–1920, med kapteins grad fra 1916. Han var major i Garden i 1932. Han var sjef for Varanger bataljon i perioden 1933–1940 og forsvarssjef i Øst-Finnmark 1939–1940, med grad som oberstløytnant fra 1934. 

Os fikk instruks om å skjerpe overvåkingen av Sovjetunionen ved grensen i Varanger, og han ansatte da Karl A. Marthinsen som etterretningsoffiser. Marthinsen drev på egen hånd etterretning mot sovjetsympatisører på finsk side. Under den tyske okkupasjonen ble Marthinsen sjef for statspolitiet og hovedmann på norsk side bak deportasjonen av de norske jødene. Den militære overvåkningen i Øst-Finnmark ble skjerpet høsten 1939 med bistand fra sivilt politi under ledelse av Jonas Lie som samarbeidet nært med Marthinsen. 

Under Vinterkrigen strømmet flere tusen finske flyktninger over Pasvikelva. På finsk side ble husene brent for å gjøre forholdene vanskelige for de ukrainske soldatene som ikke var vant med vinterforholdene. Edvard Os foreslo å bruke «den brente jords taktikk» i Finnmark for å gjøre det mindre interessant for den røde arme å gå over til norsk side. Han ville begynne med å oppgi Øvre Pasvik ned til Svanvik og brenne alle bebyggelse. Han ville at åtte hundre personer skulle evakueres fra Pasvikdalen og sendes lenger vest med skip. Os håpet at et slikt tiltak i Pasvik ville bli fulgt opp med frivillig evakuering fra andre bygder i Øst-Finnmark. General Carl Gustav Fleischer sendte telegrammet fra Os til regjeringen som avviste forslaget. Forslaget skal ha medvirket til at Os ble erstattet av oberst Wilhelm Faye som forsvarssjef for Øst-Finnmark. Os ble på ny sjef for Øst-Finnmark fra 28. april. I 1943 nektet han som 1100 offiserer å signere en lojalitetserklæring til okkupanten og han ble sendt til krigsfangeleir i Polen.

Annet
Os skrev skuespill (under navnet Lars Busk), bygdebøker og dikt. Etter krigen var han språkkonsulent i Forsvaret og i Kulturdepartementet. Han laget militær ordliste nynorsk-bokmål og bokmål-nynorsk.

Verk
Skjønnelitteratur
 1914 – Brudgomen - skildringar fraa grensestidarne, spelstykke i 3 handlingar, (Stavanger: Bondeungdomslaget)
 1919 – Vers og talar aat Bondeungdomslaget i Oslo paa 20-aarsfesten 15. oktober 1919 (Oslo) 
 1921 – Eventyrlandet, spelstykke i 3 vendingar. Oslo: Norigs Ungdomslag  
 1936 – Fru Ragna i femti år : 1886 - 23. mai - 1936 : skodespel i fleire endevendingar (Oslo)
 1945 – Fars salmebok (Oslo: Eros) 
 1949 – På toppen : spel i ei vending (Oslo: Noregs boklag)
 1950 – Konge og mann : fem sogespel (Oslo: Noregs boklag)

Lokalhistorie
 1953 – Eid og Hornindal (Eid: Eid herad) 
 1957 – Selje og Vågsøy : bygdene og bygdesamfunnet (Oslo) 
 1960 – Stårheim og Stårheimsætta i mellomalderen (Oslo: Noregs boklag)
 1961 – Sandøy i Romsdal. 1. Bygdesamfunnet (Molde) 
 1963 – Eid idrettslag 1863-1963 : idrettsliv i Nordfjord i 100 år (Nordfjordeid: Eid idrettslag) 
 1964 – Skodje og Vatne sparebank 1864-1964 (Skodje: Banken)

Annen sakprosa
 1921 – Den frilynde ungdomsrørsla: Norigs Ungdomslag i 25 år (Oslo: Norigs ungdomslag)
 1922 – Handbok i lagsarbeid for ungdomslag og mållag (Oslo: Noregs ungdomslag)
 1923 – Kroppsøvingar i barne- og ungdomsskulen (Oslo: Samlaget)
 1929 – Lov og fyresegner um målbruken i styringsverket : ei utgreiding og eit framlegg
 1949 – Militær ordliste (Oslo: Samlaget)
 1961 – Bøygen : ei minnebok om tilskipnad og tilsyn med lov og føresegner om målbruk i statstenesta (Oslo: Noregs Mållag)

 Referanser 

 Litteratur 

Kategori:Norske oberstløytnanter
Kategori:Personer fra Eid kommune
Kategori:Nynorskforkjempere