Shiraz

Shiraz (persisk شیراز) er en by i det sørvestlige Iran (Persia). Byen ligger 1486 meter over havet på en slette i en dalbunn i Zagros-fjellene og er hovedstad i provinsen Fars.  hadde 1,95 millioner innbyggere i 2021. Byen gjennomgikk på 1900-tallet en sterk folkevekst og byveksten har tildels vært planløs. Byen ligger vest for den iranske ørken og er preget av steppeklima med tørre, varme somre. 

Shiraz er en av Irans største byer og et historisk og økonomisk sentrum i det sørlige Iran. Byen har lange tradisjoner som persisk kultursentrum, og den nåværende bebyggelsen ble etablert på 600-tallet. Shiraz har flere ganger vært rammet av jordskjelv. Universitetet i byen ble grunnlagt i 1948. I byen blir tradisjonelt persiske tepper i Shiraz-stil (produsert av nomader i omlandet) omsatt og til dels eksportert. Byen er en viktig turistdestinasjon i Iran blant annet på grunn av historiske monumenter, moskeer, de kjente dikternes gravmonumenter og persiske hager. Persepolis, som var hovedstad i det persiske imperiet i antikken, ligger utenfor byen.Habeeb, W. M. (2014). Iran. Simon and Schuster. På grunn av det tørre klimaet har hager og rennende vann vært sentralt i persisk kultur. Den eldste byen på stedet ble trolig etablert noen hundre år før Kristus. 

 Geografi 
Byen ligger 1486 meter over havet på en slette i Zagros-fjellene. Shiraz  ligger i en avlang dal av avgrenset av høye fjell og strekker seg om lag 40 km langs dalen i en bredde av 15-30 km. Gjennom den nordlige delen av i byen flyter det sesongmessig en elv. Den høyesteliggende delen av byen er på 1700 meter over havet. Den middelalderske delen av byen ligger i sør og øst.
Byen dekker et areal på 340 km2. Shiraz inngår sammen med blant annet Isfahan og Hamadan i en rad historiske byer langs Zagrosfjellene. Byen har vært utsatt for jordskjelv.Ambraseys, N. N., & Melville, C. P. (2005). A history of Persian earthquakes. Cambridge university press. Zagrosfjellene er ofte episenter for jordskjelv og er et av de seismisk mest aktive områdene på jorden knyttet til sammenstøt mellom den arabiske og den iranske tektoniske plate.Calum Baker, James Jackson, Keith Priestley, Earthquakes on the Kazerun Line in the Zagros Mountains of Iran: strike-slip faulting within a fold-and-thrust belt, Geophysical Journal International, Volume 115, Issue 1, October 1993, Pages 41–61, https://doi.org/10.1111/j.1365-246X.1993.tb05587.x I juni 1824 inntraff et kraftig jordskjelv. Jordskjelvet våren 1853 var også kraftig, med rundt 12 000 omkomne, og førte blant annet til at Abbas-moskeen raste sammen. Et skjelv i 1894 medførte dødsfall og materielle skader.Gates, A. E., & Ritchie, D. (2006). Encyclopedia of earthquakes and volcanoes. Infobase Publishing. 

Området er preget av en flere flate daler adskilt av fjellkjeder. Berggrunnen er dominert av kalkstein (karbonat), skifer og sandstein.

 Vann 
Det er knapphet på rent vann og springvann hentes for en stor del fra grunnvann gjennom 200 brønner. Forurensing fra overflaten særlig fra kloakk, avløp og industri er en fare for springvannet. I Iran brukes stort sett springvann til drikkevann. Shiraz-sletten består dels av akvifer av alluvium og dels av karst, omfattende uttak av vann fra karst-akviferen har endret grunnvannsforholdene. Doroudzan-dammen 100 km nordvest for byen står for en fjerdedel av vannforsyningen (per 2019).

Den sesongvise elven Khoshk har sitt utspring nordvest for byen, og flyter delvis gjennom byen til saltsjøen Maharloo 20 km sørøst for byen. Overflatevann i byen dreneres til Khoshk-elven. Elven utnyttes delvis til vanning i jordbruket. Den litt mindre Chenarrahdar-elven går sør for byen og flyter også ut i innsjøen. Innsjøen varierer mellom å være inntørket og 3 meter dybde. Innsjøen får tilførsel hovedsakelig vinter og tidlig vår. Området har ikke avløp til havet. Fra innsjøen fordamper det 1800 millimeter årlig, slik at den stort sett er inntørket fra sommer til sent på høsten. Saliniteten (saltkonsentrasjonen) kan være over 30 % og det har dannet seg en skorpe av salt på bunnen av innsjøen. Innsjøens største utstrekning er 230 km2. En del avløpsvann fra byen havner i innsjøen.

 Klima 
Shiraz har et varmt og relativt tørt klima med fire regelmessige årstider, somrene er varme og vintrene relativt kalde. Om sommeren kommer temperaturen nær 40 ⁰C (gjennomsnittlig maksimumstemperatur i juli er 39 ⁰C) og om vinteren kan temperaturen falle ned til -10 ⁰C. Årsnedbøren er på rundt 350 millimeter i gjennomsnitt og det faller nedbør 48 dager i året. I årene 1951-2014 var maksimumstemperaturen 43,2 °C minimumstemperaturen −14 °C. I januar er gjennomsnittlig minimumstemperatur 0 °C og i juli 21 °C, gjennomsnittlig maksimumstemperatur var henholdsvis 12 °C og 37 °C (perioden 2000-2016). Shiraz har klimatype BSh i Köppens klimaklassifisering, noe som innebærer varmt steppeklima. Årlig gjennomsnitt er 13 °C.

 Befolkning 
 hadde ifølge folketellingen i 2015 en befolkning på 1,56 eller 1,7 millioner. Folketellingen viste et folketall på 1,87 millioner når omkringliggende landdistriktene samt forstaden Sadra ble medregnet. Folkeveksten fra 1980 til 2010 var på rundt 2 % årlig. Folketallet steg fra rundt 300.000 i 1970 til 1,2 millioner i 2010. Folketettheten i byen er omkring 6500 personer/km2 (2023).  
+årfolketall190350.0001956170.0001976426.7331986849.87119961.053.02520061.214.80820151,7 millioner
I 1956 var folketallet 170 000 (hvorav 97 000 i sentrum), i 1966 269 900 og i 1976 425 800 hvorav 127 000 i sentrum.  Byen er et av landets vekstsenter med sterk folkevekst siden 1950-tallet. Denne sterke folkevekst har medført en del miljøproblemer. Etter år 2000 har flyktninger fra krigene i Irak og Afghanistan bidratt til folkeveksten.

Besøkende fra Venezia anslo på 1400-tallet folketallet til 200 000 for Shiraz-regionen, mens selve byen hadde anslagsvis 50 000 innbyggere. På den tiden ble tyrkisk, arabisk, lurisk og persisk brukt i byen.
 Jødisk befolkning 
I 1903 hadde byen anslagsvis 50 000 innbyggere hvorav rundt 5000 var jøder. Jødene i Iran brukte til dels et eget språk, loterai, som stort sett hadde hebraiske, aramiske og arabisk ord mens grammatikk og setningsbygning for det meste var iransk. Språket gjorde det mulig å føre en privat samtale som ikke ble forstått av etniske persere. Rundt år 1900 hadde Persia anslagsvis 50 000 jødiske innbyggere. Jødene ble hardt rammet av hungersnøden 1870–1872. Jødenes historie i Iran antas å gå tilbake til år 600 f.Kr. og Shiraz har mellom 5000 og 8000 jødiske innbyggere med 16 synagoger i bruk (ifølge Jerusalem Post er det 8000 jøder og 25 000 per 2006 ifølge BBC i hele Iran). I middelalderen var det en jødisk minoritet i Shiraz og de brukte dels persisk språk og hebraiske bokstaver.

 Historie 
Shiraz er en antikk by og var hovedstad i Iran under det kurdisk-luriske Zand-dynastiet fra 1750 til 1781 (en viktig periode for utvikling av byen), og hovedstad i sør-Iran fra 1781 til 1794.http://www.ekurds.com/english/zanddynasty.htmhttps://aze.media/the-treasure-map-to-the-forgotten-epoch-of-the-iravan-khanate/https://www.iranicaonline.org/articles/zand-dynasty Den har et moderat klima og har vært et regionalt handelssenter i mer enn tusen år. Baha'i-troens historie går tilbake til Shiraz 22. mai 1844, hvor Báb grunnleggeren av Babi-bevegelsen, erklærte at den ventede budbringeren fra Gud snart ville komme og nye era ville begynne. Báb het egentlig Alī Muḥammad Shīrāzī og kom fra byen. 
Persepolis liggger 50 km nord for Shiraz. Shiraz var dikteren Hafiz' hjemby og han er gravlagt der. Dikteren Sa’di (Abū Muṣliḥ bin Abdallāh Shīrāzī )er gravlagt i byen. Gravene til disse fremstående dikterne er populær mål for besøkende. Byen har vært omtalt som Dar el-Elm og Borj al-Owlia. På gresk ble Fars-området kalt Persis som ga navnet Persia til hele landet.

Det var en før-islamsk bosetning og slott på stedet eller i nærheten, trolig med opphav lenge f.Kr.. Navnet Shiraz er trolig eldre enn byen som ble grunnlagt av muslimene og kan opprinnelig ha vært brukt om en festning ved Qasr-e-Abu Nasr (persisk: قصر ابونصر). Under Den islamske ekspansjonen og Den islamske erobringen av Persia kom arabiske styrker til Shiraz-området i år 641 med utgangspunkt i Basra og erobret Istakhr (Estakhr), den daværende hovedbyen i Fars, i 653. Byen ble styrt av arabere de neste hundreårene. De islamsk-arabiske makthaverne ønsket å skapet et alternativ til Istakhr og planla Shiraz til å bli større enn Isfahan. Byen ble grunnlagt av Umajjadene. Lite er kjent om Shiraz de første århundrene etter den arabisk erobringen. Trolig vokste Shiraz samtidig med tilbakegang for zoroastrismen som dominerte i Istakhr.Limbert, J. (2004). Shiraz in the age of Hafez: the glory of a medieval Persian city (No. 12). University of Washington Press.

Under Buwayhid-dynastiet på 900-tallet vokste Shiraz til en stor og velstående by. På den tiden var det en betydelig minoritet av zoroastrere i området. Den siste Buwayhid-herskeren fikk i 1048 oppført en mur omkring byen, noe den ikke hadde hatt tidligere. Seldsjukkiske styrker tok kontroll over region på 1060-tallet. Salghuridene tok kontroll over Fars i 1148 og dette innledet en blomstringstid for Shiraz som blant annet ble et viktig islamsk lærested og flere betydelig byggeprosjekter. Salghuridene skjermet Shiraz mot angrep fra mongolske styrker som trengte inn i det nordlige Iran. Byen blomstret under mongolske herskere på 1200- og 1300-tallet, og var en av de viktigste byene i den islamske verden. Fra 1400-tallet hadde Shiraz en lang nedgangstid.  

Byen ble påført omfattende skader under et angrep og en ni måneder lang beleiring av afghanske styrker i 1724. Da Shiraz ble hovedstad i 1749, igangsatte Karim Khan Zand en oppgradering av bebyggelsen. Utviklingen avtok mot slutten av 1700-tallet, da Teheran overtok som hovedstad. Etter at Qajar-dynastiet ble erstattet av Reza Pahlavi, fikk Shiraz en ny vekstperiode. Byen er relativt ny med preg av gjenreising og byplanlegging under Pahlavi-regimet. Fra begynnelsen 1900-tallet ble byen påvirket av industriell utvikling. I 1933 ble gamle, smale gater utvidet og to nye hovedgater (Luft-Ali-Khan gaten og Karim Khan bulevarden) øst-vest, ble anlagt tildels gjennom det historiske sentrum. Etter andre verdenskrig har det vært en sterk folkevekst på grunn av industrireising og tilflytting av fra landsbygda.

 Vinproduksjon 
Byen har gitt navn til vindruen shiraz, kjent som syrah i Europa. Det ble i middelalderen produsert vin i området, også for eksport, og den lokale vinen er omtalt av dikteren Hafez. Genetiske studier av den franske syrah viste at den oppsto spontant ved en kryssing i Rhone-dalen og vinstokken var trolig ikke var importert fra Persia. Det var vinproduksjon i området til den iranske revolusjonen i 1979 og Shiraz var sentrum for Irans vinproduksjon.

Samferdsel
Anlegg av Shiraz metro (persisk: متروی شیراز, Metro-yé Shiraz) begynte i 2001 og linje 1 (24 km, 20 stasjoner) åpnet for drift i 2014. Den er planlagt med seks linjer og samlet lengde 90 km. Stasjonene anlegges i gjennomsnitt 17 meter under overflaten.

Shiraz har en internasjonal lufthavn like ved byen.The Regional Travel Guide for Isfahan and Fars Region (Iran). 2024 YouGuide, ISBN 9781837145324 Byen er forbundet med Isfahan og videre til Teheran med motorvei. Shiraz har jernbaneforbindelse med Isfahan og Teheran. Ved planlegging av den transiranske jernbane var en av de foreslått traseene Isfahan–Shiraz–Bandar Abbas.

Galleri

Referanser

 Eksterne lenker 


Kategori:Byer i Iran
Kategori:Provinsen Fars