Victor Mogens

Victor Andreas Emanuel Mogens (opprinnelig Monssen) (1886–1964), norsk forfatter, redaktør og politiker. Mogens var utenriksmedarbeider i aviser og kringkasting i mellomkrigstiden. Politisk var han aktiv i Fedrelandslaget med sympati for Tyskland, men med sterk antipati mot NS og Quisling. Mogens forsøkte å få Quisling fjernet i 1940.

 Før andre verdenskrig og karriere 
Mogens ble født i Bergen og vokste opp i Bergen, Trondheim, Kristiania og Holmestrand før han returnerte til Bergen for å avslutte sin examen artium ved Bergen katedralskole i 1905. Han studerte deretter i noen år jus. Han virket som journalist i Landsbladet fra 1910 til 1911 og ble deretter engasjert av ukebladet Verdens Gang som journalist, senere som redaksjonssekretær (1910–14). Han grunnla og var redaktør for tidsskriftet Ukens Revy fra 1914 til 1921 og hans eget magasin Utenrikspolitikken fra 1921 til 1924. Han var journalist i Vor Verden fra 1927 og redaktør fra 1929 til 1932. Han redigerte også Norges Næringsveier.

Mogens hadde en parallell karriere i NRK radio. Han begynte som utenriksjournalist i 1927 og begynte etter kort tid som kommentator. Noen likte ham, men han ble kritisert for å være for partisk, og han ble presset til å trekke seg i 1936. Den britiske legasjonen i Norge var blant klagerne. Mogens valgte derfor i stedet å grunnlegge og redigere sin egen publikasjon, Utenrikspolitisk kronikk.

Samme år var han stortingskandidat i valget i 1936 for den antikommunistiske organisasjonen Fedrelandslaget for Akershus. Han lyktes ikke i å bli valgt, men ledet organisasjonen fra 1938.

 Andre verdenskrig 
Fedrelandslaget ble oppløst i 1940 da Nazi-Tyskland invaderte Norge 9. april 1940. Vidkun Quisling gjennomførte statskupp, men Mogens forsøkte å få Quisling fjernet da han håpet at Fedrelandslaget og Quislings parti Nasjonal Samling skulle bli samarbeidspartner med de tyske okkupantene. Den 26. april 1940 beklaget Edvard Sylou-Creutz, en norsk musiker som for tysk radio foresto propagandapregede nyhetssendinger på norsk, sendt fra Bremen, fraværet av Mogens som kommentator og ga uttrykk for at dersom Mogens hadde fortsatt, ville muligens det norske folk ha vært mer vennligsinnet mot Tyskland.

Mogens returnerte dog til NRK. Han ble forespurt av Reichskommissariat Norwegens Hauptabteilung Volksaufklärung om å være kommentator, kåsør eller redaktør for radiomagasinet Hallo-Hallo!. Han avslo alle disse forespørslene, men holdt sin første tale i radio 11. juni 1940, en dag etter Norges kapitulasjon. I denne talen kritiserte han Quisling såvel som Johan Nygaardsvolds regjering. To uker senere uttrykte han glede over parlamentarismens nederlag

Han var godt likt av mange tyskere. Ifølge historikeren Hans Fredrik Dahl var han tyskernes alternativ til Quisling. Han ble senere vurdert som statsråd, men forsvant fra offentlighetens lys høsten 1940. Årsaken til dette var at nordmennene som hadde vært tyskernes motparter i riksrådsforhandlingene, ikke kunne utstå Mogens og de meninger han hadde bragt til torgs 11. juni.

Fra 1942 og fremover bodde han i en hytte i Vågå, og i 1943 skrev han boken Tyskerne, Quisling og vi andre hvor han unnskyldte seg selv. (Boken ble først utgitt etter krigens slutt i 1945.) Han ble ikke dømt for landssvik under landssvikoppgjøret. Hovedårsaken var hans offentlige antipati mot Nasjonal Samling.

 Privatliv og livet etter andre verdenskrig 
Mogens var gift med diplomatdatteren Hedvig Ellingsen (1882–1944) fra 1911 til 1924. Fra 1930 var han gift med den russiskfødte forfatteren Nina Arkina (1892–1980). Han tilbrakte mye av sitt senere liv i utlandet og fortsatte å skrive bøker. Den mest kjente utgivelsen var Folket som ikke vil dø, et pro-israelsk skrift. Han døde i januar 1964 i Oslo.

 Bibliografi 






 Referanser 
Dahl, 1978: p. 131

Dahl, 1978: p. 185



Dahl, 1978: p. 184

Kategori:Norske redaktører
Kategori:Norske politikere
Kategori:Norske forfattere
Kategori:NRK-journalister
Kategori:Fedrelandslaget
Kategori:Nordmenn fra andre verdenskrig
Kategori:Personer fra Bergen kommune