Jørgen Reitan

Jørgen Jonsen Reitan (født 5. juni 1871 i Ålen i Sør-Trøndelag, død 14. juli 1944) var en norsk skolemann, nynorskforkjemper og dialektgransker.

Han var utdannet filolog og skrev mange mindre avhandlinger om dialektene i den sydøstre del av Trøndelag og i Herjedalen, om dialekten i hjembygden Ålen, på Tynset og på Røros. Han skrev dessuten om dialekten i Bardu og Målselv, som innflytterne fra området omkring Røros hadde tatt med seg.

Han ble utnevnt til statsstipendiat fra 1917. I 1922 tok han doktorgraden på avhandlingen «Nytrøndsk ordforkortning», der han fremsatte en teori om at den trøndske ordforkortningen var den samme prosess som hadde formet moderne engelsk. Utgangspunktet hans var at bispestolen i Nidaros hadde store interesser i England, og at sambandet over Nordsjøen var godt.

Jørgen Reitan var sønn av lærer, ordfører og stortingsmann Jon Jørgensen Reitan, bror av lokalhistorikeren Anders Reitan og brorsønn av dikter og stortingsmann Anders Jørgensen Reitan.

 Utmerkelser 
 H.K.H. Kronprinsens gullmedalje 1903
 Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab medlem
 Gunnerusmedaljen 1933

 Referanser 

Kategori:Norske filologer
Kategori:Statsstipendiater
Kategori:Gunnerusmedaljen
Kategori:Medlemmer av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab
Kategori:Personer fra Holtålen kommune
Kategori:Nynorskforkjempere