Arkhilokhos

Arkhilokhos (gresk: Ἀρχίλοχος) (født ca. 680 f.Kr., død ca. 645 f.Kr.) var en gresk poet fra øya Paros i den greske arkaiske periode som var feiret for sin mangesidige og nyskapende bruk av poetisk versemål og som den tidligste kjente greske forfatter som komponerte bortimot utelukkende på temaer som besto av hans egne følelser og erfaringer.Barron, J. P. & Easterling, P. E. (1985): «Elegy and Iambus» i: The Cambridge History of Classical Literature: Greek Literature, Easterling, P. & Knox, B. (red.), Cambridge University Press, ss. 117 De greske lærde i Alexandria inkluderte ham i deres kanonske liste over jambiske poeter, sammen med Semonides fra Amorgos og Hipponax fra EfesosMills, Sophie (2006): «Archilochus» i: Encyclopaedia of Ancient Greece, Nigel Wilson (red.), Routledge ss. 76 som den mulige oppfinneren av elegien.Didymus ap. Orion, Et.Mag. s. 57, Scholiast on Ar. Birds 217, sitert av Barron, J. P. & Easterling, P. E. (1985): «Elegy and Iambus» i The Cambridge History of Classical Literature: Greek Literature, Easterling, P. & Knox, B. (red.) Cambridge University Press, n. 1, ss. 129 Dog har en del moderne litteraturforskere karakterisert ham som utelukkende en lyrisk poet.Rayor, Diane J, (1991): Sappho's Lyre: Archaic Lyric and Women Poets of Ancient Greece, Berkeley: University of California Press, ISBN 978-0-520-07336-4

Bare fragmenter er bevart av hans verker, men han ble feiret av oldtidens grekere som deres mest briljante forfatter og nevnt i samme åndedrett som Homer og Hesiod,Barron, J. P. & Easterling, P. E. (1985): «Elegy and Iambus» i: The Cambridge History of Classical Literature: Greek Literature, Easterling, P. & Knox, B. (red.), Cambridge University Press, ss. 118 skjønt han ble også sensurert av dem som den arketypiske skammens dikterBrown, Christopher G. (1997): «Introduction» i: Gerber, Douglas E.: A companion to the Greek Lyric Poets, Brill, ss. 49 — hans forbannelse skal etter sigende ha vært å ha drevet sin tidligere forlovede og hennes far til selvmord. Han presenterte seg selv som en mann med få illusjoner, enten det var i krig eller i kjærlighet, slik som den følgende elegi, hvor påpasselighet er sett på som den bedre delen av tapperhet:

Ἀσπίδι μὲν Σαΐων τις ἀγάλλεται, ἥν παρὰ θάμνῳ
ἔντος ἀμώμητον κάλλιπον οὐκ ἐθέλων
αὐτὸν δ' ἔκ μ' ἐσάωσα τί μοι μέλει ἀσπὶς ἐκείνη;
Ἐρρέτω ἐξαῦτις κτήσομαι οὐ κακίω.Fragment 5, sitert av Gerber, Douglas E. (1999): Greek Iambic Poetry, Loeb Classical Library, side 81

En av stammemennene i Trakia, hoverer nå i det skjold jeg etterlot
Motvillig bak en busk, for det var brukbart nok,
Dog, jeg fikk meg selv trygt avsted. Hvilket gjøremål har jeg med dét skjoldet?
La det gå. En annen gang vil jeg finne ett som ikke er verre.

Archilochos ble imitert langt opp i selv romersk tid, og tre andre anerkjente poeter hevdet senere at de også hadde kastet unna sine skjold — Alcaeus, Anakreon og Horatius.Campbell, David A. (1982): Greek Lyric Poetry, Bristol Classical Press, ss 145

 Referanser 

Eksterne lenker

 Archilochos , introduksjon og oversettelse av Arkhilokhos' lengste fragment ved Guy Davenport (engelsk)
 Nettressurser om Archilochos  (engelsk)
 Poesien til Archilochos (engelsk)

Kategori:Epigramdiktere fra Den greske antologi
Kategori:Personer fra Paros regionalenhet