Marie de France

Marie de France var fra Frankrike, men bodde i England der hun i årene 1155-70 skrev en rekke noveller på vers, tilegnet kong Henrik 2. Oftest utspiller handlingen seg i Bretagne, for der forlovet Henriks sønn Geoffrey seg med en hertugdatter i 1166, før han ble hertug over regionenKnud Togeby: «Europeisk litteratur», Verdens litteraturhistorie bind 2 (s. 296), Bokklubben Nye Bøker, ISBN 82-574-0063-7 hans mor kom fra, dronning Eleanor, også kalt fair maid of Brittany.Eleanor, fair maid of Brittany

Marie de Frances mest kjente verk er de tolv versnovellene hun skrev under betegnelsen lais, en sjanger skapt av henne selv. I prologen forteller hun at hun egentlig hadde tenkt å overføre historier fra latin til «romansk», altså å oversette antikke romaner. Men ettersom slike fortellinger var blitt så vanlige, valgte hun heller å gjenfortelle keltiske sagn som dikt. Disse kalte hun lais. Alle handler om kjærlighet, fortalt etter et fast grunnskjema i tre deler, der paret først er lykkelig, men utsettes for prøvelser og ulykker før de finner hverandre igjen, der trofast kjærlighet belønnes, mens svik og  troløshet straffer seg.Knud Togeby: «Europeisk litteratur», Verdens litteraturhistorie bind 2 (s. 297)
Maries kvinneskikkelser har lite til felles med trubadurdiktningens fjerne diva. Hennes damer er aktive og deltagende kvinner. I «Asketreet» blir et hittebarn funnet ved et nonnekloster der hun vokser opp - under navnet Asketreet. En greve faller for henne og tar henne til sin frille. Men han forventes å gifte seg med en jevnbyrdig, en adelsdame. Asketreet godtar dette, gjør til og med brudekammeret i stand med sitt eget vakreste teppe. Slik blir hun gjenkjent av sin mor, og belønnes for sin lydighet mot skjebnen da greven velger å gifte seg med henne, i stedet for med adelsdamen som viser seg å være hennes egen tvillingsøster. 
Historien gjenfinnes hos Chaucer i The clerk's tale; han kaller piken Griselda.Katelin Brownfield: The clerk's tale by Chaucer Christine de Pisan bruker også historien om Griselda; Boccaccio skriver om Griselda i Dekameronen, mens John Gower endret navnet hennes i Tale of Constance i Confessio Amantis.Anne Laskaya og Eve Salisbury: Introduksjon til La Fresne 

Omkring 1180 skrev Marie en samling på 102 fabler, Ysopet, bygd på en angelsaksisk fabelsamling, men moralen er Maries egen. Hun er også regna som forfatter av legenden St. Patricks lidelser  og helgen-biografien La Vie seinte Audree («St. Audreys liv»).

 De 12 lais 
 Guigemar
 Equitan
 Le Fresne («Asketreet»)
 Bisclavret («Varulven»)
 Lanval
 Les Deux Amanz («De to elskende»)
 Yonec
 Laüstic («Nattergalen»)
 Milun
 Chaitivel
 Chevrefoil («Kaprifolium»)
 Eliduc

 Referanser 

 Litteratur 
 Blain, Virginia, et al. (1990): «Marie de France» i: The Feminist Companion to Literature in English, Yale UP, s. 714
 Howard, Bloch, R. (2003.): The Anonymous Marie de France. Chicago: U. of Chicago Press.
 Burgess, Glyn Sheridan, & Busby, Keith (1986): The Lais of Marie de France. Oversettelse til moderne engelsk prosa med innledning. Penguin Books Limited.
 Burgess, Glyn Sheridan (1987): The Lais of Marie de France: text and context. Manchester UP. .

 Eksterne lenker 

 www.mariedefrance.org 
 Det internasjonale Marie de France-selskapet
 Komplett bibliografi, inkludert sekundærlitteratur (Archives de littérature du Moyen Âge, Arlima)

Kategori:Franske forfattere
Kategori:Franske lyrikere
Kategori:Fødsler på 1100-tallet
Kategori:Dødsfall på 1100-tallet