Natascha Heintz

Natascha Heintz (1930–2025) var en norsk paleontolog og konservator med fossile urfisker og primitive fisker som sitt spesialområde.

Heintz ble cand. mag. i 1953 med fagene paleontologi, zoologi og kjemi ved Universitetet i Oslo. 1952–1954 hadde hun stipendiatengasjementer ved universitetsmuseene i Oslo, Bergen og Tromsø. Hun ble cand.real. i zoologi ved Universitetet i Bergen i 1956 med en hovedoppgave om bruskfisk.

I 1956–1960 var hun forskningsstipendiat NAVF ved Paleontologisk museum. Fra 1960 til 1966 var hun ansatt ved Norsk Polarinstitutt. Hun var knyttet til Paleontologisk museum ved Universitetet i Oslo 1967–2000, først som konservator, senere som førstekonservator og i en periode også bestyrer. Hennes vitenskapelige område omfattet blant annet studier av fossile urfisk og primitive fisk. Hun har også bidratt til forståelsen av mammutens utbredelse og liv i Norge i siste istid. Hun hadde flere verv i norsk museumsliv og gjorde en stor innsats for å formidle vitenskap. Hun tok blant annet initiativ til å opprette en egen skoletjeneste ved de naturhistoriske museene på Tøyen (nå Naturhistorisk museum). Heintz deltok på seks ekspedisjoner til Svalbard og Franz Josef Land.

I forbindelse med den internasjonale geologikongressen i Oslo i 1960 ledet hun, sammen med kolleger og sin far, professor Anatol Heintz, en ekskursjon til Svalbard der de første sporene etter dinosaurusen Iguanodon ble funnet. Dette funnet var viktig for forståelsen av Svalbards geologiske historie. 

Heintz ble født i Brooklyn, New York og vokste opp i Bærum. Hun var datter av professor Anatol Heintz (1898–1975) og Mary Solnørdal (1901–1991). Hun giftet seg i 1960 med Thor Siggerud (1928–2011), som var geolog ved Norsk Polarinstitutt. 

 Referanser 

Kategori:Norske paleontologer
Kategori:Konservatorer
Kategori:Personer fra Bærum kommune