Skræling

Skræling (norrønt: Skrælingi eller Skrælingjar, islandsk: Skrælingi eller Skrælingar, engelsk: Skrælings eller Skraelings, flertallsform) er den betegnelse som norrøne oppdagere kalte urbefolkningen i Nord-Amerika på begynnelsen av 1000-tallet som de møtte på Grønland og Vinland (Newfoundland, provins Newfoundland og Labrador, dagens Canada). De skilte ikke mellom eskimoer og indianere. Begrepet Skræling er nevnt i to islandske sagaer, nemlig Grønlendingenes saga og Eirik Raudes saga (dvs. Vínlandsagaene). Historikere mener at begrepet Skræling kan referere til følgende etniske grupper og kulturer blant indianere: Thule, Dorset og Beothuk.

På moderne islandsk, norsk og dansk har dette begrepet en negativ eller nedsettende klang (i henhold til den opprinnelige betydningen av ordet i norrønt). Selv om ordets etymologi fortsatt er omstridt, er det sannsynligvis i forbindelse med skinnene eller pelsene som ble brukt av disse indianerne (dvs. stammer fra det norrøne ordet «Skrá», betyr tørket dyrehud). Inuittene adopterte det norrøne begrepet som «Kalaleq» (også skrevet som «Kalaaleq») i språket sitt.

Historisk sett var samspillet mellom disse indianerne og norrøne mer fiendtlig, selv om de også kortvarig handlet med hverandre. Etter hvert forlot norrøne sin eneste oppdagede bosetning i Nord-Amerika til dags dato, nemlig L’Anse aux Meadows (også kjent som L'Anse aux Meduses på fransk, i dag en viktig turistattraksjon samt et UNESCOs verdensarvsted), gitt at de ble jaget bort av skrælingene (som var betydelig flere enn dem). Konflikten mellom disse indianerne og nordboerne brøt ut på grunn av misforståelser samt kulturelle og kommunikasjonsmessige forskjeller.

 Etymologi 
Begrepet skræling er det eneste nyord som er videreført fra den norrøne befolkningen på Grønland som døde ut på 1400-tallet. Opprinnelsen til begrepet er noe uklart, men muligens er det basert på det gammelnorske ordet «skrá» som betyr skinn. Det kan således være en beskrivelse av at de innfødte gikk kledd i skinn i motsetning til de norrøne som bar klær av vevd ull.

En annen forklaring kan være at skræling kommer fra det gammelnorske ordet skrælna, som fortsatt finnes i norsk språk som dialektordet skral, og har betydningen tynn, skrøpelig. På norsk bruker man betegnelsen skral når man føler seg dårlig eller syk. Skrælna viser til å krympe, minske eller tørking (av eksempelvis planter).

Inuit-ordet Kalaalleq kan være basert på det norrøne skræling ettersom kombinasjonen «skr» er ukjent i inuitspråket, eller på det norrøne ordet for klær, klæði.

Møter mellom skrælinger

Selv om opprinnelsen til betegnelsen skræling er uklar, er det åpenbart at den var nedsettende. Sagaene beskriver dem et sted som «det var svarte og stygge karer, og stygt hår hadde de på hodet; de hadde store øyne og breie ansikter».

Før det ble fiendskap mellom de norrøne og skrælingene, var det handel mellom dem:

Det disse folkene helst ville ha, var rødt skrudklede. De hadde skinnvarer som de ga i bytte, helt grått gråverk. De ville også kjøpe sverd og spyd, men Karlsevne og Snorre nektet sine folk å gi dem det. For et ugarvet skinn fikk skrælingene et stykke rødt klede én spann langt, og det bandt de om hodet. Slik gikk handelen en stund. Men så tok det til å bli smått med rødt klede hos Karlsevne, og så skar de det opp så smått at det ikke ble bredere striper enn én fingerbredd. Men skrælingene ga like mye som før, eller mer.

Den eldste skriftlige kilden som forteller om skrælinger, er Historia Norvegiæ, et lite skrift om den eldste norske historien som P. A. Munch fant på et bibliotek i Skottland. Den er skrevet på latin, og nevner skrælinger som det fremmede folkeslaget nordmennene møtte på Grønland. Av noe senere dato er de islendingesagaene som omhandler vinlandsferdene, deriblant både Grønlendingenes saga og Eirik Raudes saga. Selv om disse sagaene gir oss de første kjente beskrivelsene av indianere og eskimoer, er det vanskelig å få beskrivelsene til å stemme overens med de senere kjente indianske stammegrupper, eksempelvis Beothuk, som man vet bodde på Newfoundland. Sagaenes beskrivelser av de første komplekse møtene mellom norrøne og skrælinger synes troverdige.

Disse gamle norske og islandske kildene er svært betydningsfulle ettersom de forteller om den aller første kontakten mellom europeere og menneskene på det amerikanske kontinentet, og som opprinnelig var kommet dit fra Asia en gang under den siste istiden. De kom over Stillehavet og/eller ved å krysse over Beringstredet til Alaska fra området i Nordøst-Asia.

Det aller første møtet synes dog ikke å ha vært fredfylt. Da de norrøne kom over en gruppe skrælinger, lot de disse rett og slett bli slått i hjel. Ved senere anledninger kom skrælingene i et slikt overveldende antall at de norrøne ikke greide å stå imot dem.


Det er en minneverdig episode i Eirik Raudes saga som forteller at om de norrøne syntes at skrælingene var skremmende, var synet av de norrøne ikke mindre skremmende for skrælingene. 

Sagaen forteller at skrælingene svingte en stang over hodet med en skinnpose som ga fra seg en høy lyd, og de norrøne mennene tar til flukten i panikk. Da kommer en av kvinnene ut av huset, Frøydis Eiriksdatter, og skjeller ut mennene for at de ikke tør å slåss som menn. Hun er gravid og klarer ikke å løpe etter. Når skrælingene nærmere seg henne, griper hun et sverd som ligger på bakken, blotter brystene og skriker mot dem mens hun slår flatsiden av sverdet mot brystet. Synet av henne og hennes oppførsel var så avskrekkende at skrælingene rømmer.

 Annet 
Det er en øy i Canada som heter Skraeling Island (bredde: 78° 52' 60 N, lengde: 75° 55' 0 V) og som ligger på østkysten av Ellesmereøya (Ellesmere Island), en del av Dronning Elizabeth-øyene (Queen Elizabeth Islands) i det kanadiske territoriet Nunavut. Arkeologiske funn fra vikingtiden og tilhørende norrøne folk ble også funnet på denne øya på slutten av 1970-tallet. Blant gjenstandene som ble oppdaget på Skraelingøya er en ringbrynje, en båtnagle og et øksehode som kan dateres til mellom 1160 og 1440 e.Kr.

 Skrælingene i populærkulturen 
Skrælingene er nevnt og inkludert i ett scenario fra utvidelsespakken (dvs. expansion pack på engelsk) til sanntidsstrategivideospillet Age of Empires II: The Age of Kings, nemlig Age of Empires II: The Conquerors (begge utviklet av Ensemble Studios og utgitt av Microsoft i henholdsvis 1999 og 2000). Scenariet kalles Vinlandsaga (løst basert på de islandske sagaene, men ikke historisk nøyaktig), er satt i år 1000 og er en del av kampanjen «Battles of the Conquerors» i utvidelsespakken. Skrælingene er plassert på Vinland på kartet og er representert i spillet av den keltiske sivilisasjonen. De er også nevnt i filmopptakene av scenariet. Skraelingene er også nevnt i Vinland Saga-mangaen og anime.

Litteratur
 Ingstad, Helge: Landet under Leidarstjernen, Oslo, 1959
 Gulløv, Hans Christian (red.): Grønlands Forhistorie, Gyldendal, Copehagen, 2005. ISBN 87-02-01724-5

 Se også 
 Norrøn kolonisering av Amerika
 Torfinn Karlsevne
 Gudrid Torbjørnsdatter
 Beothuk (språk)
 Mi’kmaq
 Indiansk mytologi

 Referanser 

 Eksterne lenker 
 Online etymology dictionary 
 Native Languages of the Americas.

Kategori:Vikingtiden
Kategori:Urfolk i Amerika
Kategori:Nord-Amerikas historie
Kategori:1000-tallet i Nord-Amerika
Kategori:Canadas historie
Kategori:Nordamerikanske arkeologiske kulturer
Kategori:Newfoundland og Labrador
Kategori:Vikingtiden i populærkultur