Grumman F9F Panther

Grumman F9F Panther var et amerikansk jetdrevet jagerfly. Det var Grummans første jetjager og US Navys andre.

 Historie og utvikling 

Designstudier begynte ved Grumman mot slutten av den andre verdenskrig da de første jetmotorene begynte å komme i produksjon. Panther fløy første gang 24. november 1947 og ble fløyet av testpilot Corky Meyer. Motoren var en Rolls-Royce Nene turbojet-motor som ble bygget på lisens av Pratt & Whitney og da kalt Pratt & Whitney J42. Siden det ikke var nok plass til drivstofftanker under vingene og i flyskroget for den "tørste" jageren ble flyet konstruert med fastmonterte drivstofftanker på vingetippene. Flytypen ble klarert for å operere fra hangarskip i september 1949, og motoren J48-P-2 (en lisensbygget Rolls-Royce Tay) ble da valgt. Den andre motoren som hadde blitt utprøvet var Allison J33-A-16, en videreutviklet Rolls-Royce Derwent.

 Spesifikasjoner 

mini|Grumman F9F Panther

 Dimensjoner F9F-5 Panther Lengde 11,83 m Vingespenn 11,58 m Høyde 3,73 m Vingeareal 23,22 m²  Nettovekt 4 603 kg Ytelser Topphastighet 972 km/t Maksimal klatrehastighet 30,5 m/s Maksimal lastet vekt 9 344 kg Annet Motor 1× Pratt & Whitney J-48-P-8 turbojetmotor Bestykning 4× Colt M3 20 mm kanoner

 Eksterne lenker 
 F9F-2 Panther 

Kategori:Jagerfly
Kategori:Enmotors jetdrevne luftfartøy
Kategori:Grumman-luftfartøy
Kategori:Fly fra Koreakrigen