Pontifex maximus

Pontifex Maximus (latin, bokstavelig «den største pontifex (brobygger)»)«pontifex (n.)», «pontiff (n.)», Online Etymology Dictionary var høyestepresten i Pontifikalkollegiet i Romerriket. Dette var det viktigste embetet i antikkens Romas religion, og var åpen kun for patrisiere frem til 254 f.Kr., da en plebeier først fikk tittelen. Under republikken var embetet i aller høyeste grad av religiøs art, men under Augustus og i keisertiden ble tittelen minst like viktig politisk.

Ordet «pontifex», norsk «pontifeks»,  «pontifeks», Bokmålsordboka ble senere en betegnelse benyttet for kristne biskoper, Pascal, Paul (februar 1966): «Medieval Uses of Antiquity» i: The Classical Journal, 61 (5), s. 193–197 og tittelen «Pontifex Maximus» ble benyttet innen den katolske kirke på paven som den øverste biskopen, men er ikke inkludert i pavens offisielle titler,Edictum Gratiani, Valentiani et Theodosii de fide catholica , 27. februar 380; Sammenlign The American Heritage Dictionary of the English Language: Fourth Edition . 2000: «Pontiff: 1a. The pope. b. A bishop. 2. A pontifex.» men benyttes på bygninger, monumenter og mynter av paven fra renessansen og til moderne tid.

 Se også 
 Romersk religion

 Referanser 

Kategori:Antikkens Roma