Despoti

Despoti er en styreform hvor statslederen (despoten) eneveldig selv styrer grensene for sin egen maktutøvelse og kan styre alt etter egne interesser. Med denne makten kan statslederen selv definere hva som er rett og galt (rettigheter og lover). Despoten kan også definere staten eller landområdet han/hun har makten over etter egen vilje og vil normalt definere sin egen stat som et demokrati og ikke et despoti. En stat eller et landområde kan også bli definert som et despoti selv om det ikke er det, når noen har interesse av det, på lik linje som når et despoti ikke defineres som et despoti når det er det.

 Etymologi 
Ordet despotisme har rot fra gresk (Δεσποτισμός) der det ble brukt om en herre som styrte over et hushold av slaver og tjenere. Despotisme brukt negativt om et styresett av Montesquieu, mens despot som en absolutt hersker var i bruk på italiensk og latin fra 1560-tallet. Despot, tyrann, diktator og autokrat er synonymer når en snakker om en statsleder, men despot var i utgangspunktet ikke et nedsettende begrep. Despot ble brukt om herskere i  det Byzantinske rike og ble overført til kristne herskere i Tyrkia. 

 Despotisme som styreform 
Despoti og tyranni er de eldste styreformene man kjenner. Opplyst enevelde kalles også opplyst despotisme. 

Et despoti forutsetter et rettløst samfunn der en despot styrer vilkårlig mens et tyranni har en diktator som styrer uten å ta hensyn til lovene. Montesquieu skilte monarkier fra despotisme ikke ut fra monarkens fromhet, men ut fra om lovene ble fulgt. Han hevdet også at demokratier kan korrumpere og bli despotier på to måter. Enten ved at folk kun kjemper for egne interesser uten å bry seg om andre, eller at folk kjemper for så stor likhet at de ikke aksepterer lover og regler laget av myndighetene.  Montesquieu mener despotisme korrumperer og blir ineffektivt siden despoten kan styre basert på egen vilje uten å måtte tvile på egne beslutninger eller tenke seg om.

Professor i statsvitenskap John Keane fra University of Sydney mener at despotier har en ideologisk egeninteresse i å fremstille vestlige demokratier som en illusjon. Keane beskriver despoti i 9 punkter:

 Despotiske regimer forstår at folkets aksept er kilden til deres makt.
 Despotiske regimer bygger på en velgjører-mottager relasjon som undergraver normal rettssikkerhet.
 Despotiske regimer er plutokratiske, bruker statskapitalisme og skaper stor økonomisk ulikhet.
 Despotiske regimer kontrollerer alle former for politisk diskurs, og har ofte motstridende syn for å både tiltrekke og isolere meningsytrere og forhindre uavhengige bevegelser som er mot staten.
 Despotiske regimer har en stor rik middelklasse.
 Despotiske regimer har valg uten at folket har noen reell makt.
 Despotiske regimer bruker statelige mediaapparater for å nå ut med sin ideologi.
 Despotiske regimer kamuflerer statlig makimisbruk gjennom frykt og tortur.
 Despotiske regimer hevder å ivareta et lovlydig samfunn, men bak fasaden råder korrupsjon og urettferdighet.

Referanser

 Fotnoter 

Kategori:Styreformer