Jeanette Wolff

Jeanette Wolff (1888–1976) var en tysk fagforeningskvinne og politiker (SPD). Hun overlevde oppholdet i flere konsentrasjonsleire, men mistet det meste av sin familie under holocaust. Etter andre verdenskrig var hun medlem av først Berlins parlament og senere Forbundsdagen. Hun var også aktiv med hensyn til å gjenetablere jødiske organisasjoner.

Wolff gikk inn for å dømme nazi-forbrytere strengt, og advarte tidlig mot videreføring av høyrekstremisme. Hun avviste tanken om at tyskerne hadde kollektiv skyld for Holocaust, selv om mange av dem hadde deltatt i tilintetgjørelsesprosessene. Wolff anså at det nye tyske demokratiet måtte bygge på forsoning, politisk likhet og sosial rettferd.

 Liv og virke 

 Bakgrunn og tidlige år 
Hun ble født inn i en jødisk familie som det eldste av 16 barn. Hennes far var tekstilforhandler og lærer. Læreryrket kunne faren ikke utøve, fordi han i 1875 hadde meldt seg inn i Det sosialdemokratiske parti. Som følge av situasjonen hjemme måtte hun gi avkall på et stipend fra regjeringen i Münster for å begynne i den høyere skole. Hun utdannet seg til førskolelærer i 1904 og arbeidet som guvernante i Brüssel i 1905.

I 1905 meldte hun seg inn i Sozialistische Jugend (fritt oversatt: sosialistisk ungdom), og begynte som journalist i avisen Le Peuple. Om kvelden gikk hun på videregående skole og tok nød-abitur i 1909.

 Politisk virksomhet 

 I hjembyen 
Wolff engasjerte seg tidlig i politikk, først i hjembyen Bocholt i Westfalen. Der ble hun i 1919 som den første jødiske kvinne innvalgt til kommunestyret (Stadtrat), og satt der til 1932.

 Under nasjonalsosialismen 1933 til 1945 
Kort tid etter Hitlers maktovertakelse ble hun arrestert og satt i forvaring (tysk: Schutzhaft). Etter to år ble hun i 1935 sluppet ut igjen og drev deretter et pensjonat for jøder i Dortmund.

Under Krystallnatten i 1938 ble familiens leilighet ødelagt. Fra omtrent denne tid og til 1945, ble hun deportert til ulike leiligheter for jøder og til konsentrasjonsleire. I 1942 ble hun sammen med sin mann og deres to døtre deportert til Riga-Kaiserwald konsentrasjonsleir. I 1944 ble de overført til Stutthof, hvor hun så sin mann for siste gang. I 1945 var bare Wolff selv og hennes datter Edith som var i live i familien. Datteren Käthe ble skutt i Ravensbrück i 1944, og den eldste datteren Juliane myrdet i Kaiserwald i 1944. Hermann Wolff ble flyttet fra Stutthof til Buchenwald, og derfra i april 1945 tvunget ut på en dødsmarsj til konsentrasjonsleiren Flossenbürg. Det antas at han den 22. eller 23. april 1945, ble skutt av SS i Wetterfeld/Oberpfalz.

 Berlin 
Hun var medlem av Berlins parlament fra 1946 til 1951. I Berlin-Neukölln ble hun medlem av en avnazifiseringsnemnd under de avnazifiseringsprosessene som ble holdt etter krigen. Da de ble klart for henne at det mest var de små som ble tatt, mens de store slapp fri eller i alle fall fikk lave straffer, gikk hun ut av nemnden.
 Nasjonal politikk 
Wolff var medlem av Forbundsdagen fra 1952 til 1961. Hun var en av grunnleggerne av Gesellschaft für Christlich-Jüdische Zusammenarbeit in Berlin (fritt oversatt: Selskapet for kristelig-jødisk samarbeid i Berlin), og nestleder for Det jødiske sentralrådet fra 1965 til 1975. Wolff hadde også verv i Deutscher Gewerkschaftsbund.

Wolff gikk inn for å dømme nazi-forbrytere strengt, og advarte tidlig mot videreføring av høyrekstremisme. Men i motsetning til flere jødiske organisasjoner, avviste hun at tyskerne hadde kollektiv skyld for Holocaust. Det gjaldt selv om mange av dem hadde deltatt i tilintetgjørelsesprosessene. Wolff anså at det tyske demokratiet måtte bygge på forsoning, politisk likhet og sosial rettferd.

 Æresbevisninger og ettermæle 
Wolff er begravet i en æresgrav på den jødiske menighetens gravlund i Berlin-Charlottenburg.

Hun regnes av Stiftung Orte der deutschen Demokratiegeschichte blant de viktigste personer som i løpet av de siste 200 år, har bidratt til dannelsen av demokratiet i Tyskland.

 Se også 

 Det tyske demokratiets pionerer.

 Referanser 

 Litteratur av og om Jeanette Wolff 
 Wolff, Jeanette: Sadismus und Wahnsinn, Erlebnisse in deutschen Konzentrationslagern im Osten, (fritt oversatt: Sadisme og vanvidd, opplevelser i tyske konsentrasjonsleire i Øst-Europa) Greiz 1946. Erindringsbok.
 Gunter Lange: Jeanette Wolff 1888-1976. Eine Biographie. Verlag Neue Gesellschaft/Dietz, Bonn 1988, ISBN 3-87831-468-X
 Birgit Seemann: Jeanette Wolff. Politikerin und engagierte Demokratin (1888 – 1976). Campus-Verlag, Frankfurt/Main, New York 2000, ISBN 3-593-36465-4
 Bernd Faulenbach (red.), Anja Wißmann: "Habt den Mut zu menschlichem Tun": Die Jüdin und Demokratin Jeanette Wolff in ihrer Zeit (1888 – 1976). Klartext, Essen 2002, ISBN 3-89861-168-X

 Eksterne lenker 

 Jüdische Schriftstellerin in Westfalen - umfangreiche Informationen 
 ausführliche Biografie
 Kurzbiografie
 Gedenkstätte Deutscher Widerstand - weitere Infos 

Kategori:Medlemmer av Forbundsdagen
Kategori:SPD-politikere
Kategori:Personer fra Bocholt