Ella Hval

Ella Hval (tidligere Ella Signe Quist Kristoffersen; født 7. januar 1904 i Kristiania, død 17. desember 1994 i Stavanger) var en norsk skuespiller og instruktør som var ved Nationaltheatret i en årrekke.

Hval vokste opp i en arbeiderfamilie på Torshov i Kristiania og skildret oppvekstmiljøet i erindringsboken Jeg har alltid hatt vanskelig for å glemme fra 1979. Hun kom til teateret gjennom arbeiderbevegelsens amatørteatervirksomhet. Her møtte hun også sin første ektemann, dikteren Rudolf Nilsen. De ble gift i 1924, men Rudolf Nilsen døde av tuberkulose i 1929. 

I 1932 debuterte hun på Chat Noir og ble samme år gift med legen Einar Hval. Etter å ha vært kabaretskuespiller i et par år var hun 1934–35 ved Nationaltheatret. Sitt gjennombrudd som skuespiller fikk hun imidlertid først på Den Nationale Scene i 1936. I 1940 ble hun igjen ansatt ved Nationaltheatret, hvor hun ble inntil hun ble pensjonert i 1974. 

Ella Hval var formann i Norsk Skuespillerforbund 1951–1961 og 1965–1967, og hun spilte en viktig rolle i avtaleforhandlinger med teatrene og NRK.

Hun ble i 1973 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden, mottok Kongens fortjenstmedalje i gull og i 1977 Norsk kulturråds ærespris.

Bydelsutvalget i bydel Sagene vedtok 18. juni 2020 at plassen på baksiden av Sandaker senter skulle hete Ella Hvals plass.

 Bibliografi 
 Jeg har alltid hatt vanskelig for å glemme – Gyldendal, 1979.

Referanser

 Eksterne lenker 

 Nationaltheateret: Ella Hval, roller
 Torshov - Ella Hval
 Ella Hval i Norsk biografisk leksikon

Kategori:Skuespillere ved Nationaltheatret
Kategori:Skuespillere ved Den Nationale Scene
Kategori:Norske fagforeningspersoner
Kategori:Norske forfattere av erindringsbøker
Kategori:Riddere av 1. klasse av St. Olavs Orden
Kategori:Kongens fortjenstmedalje i gull
Kategori:Norske skuespillere
Kategori:Personer fra Oslo