Kirk Douglas

Kirk Douglas (opprinnelig Issur Danielovitch, belarusisk: , jiddisch: ; født 9. desember 1916 i Amsterdam i New York, død 5. februar 2020) var en amerikansk skuespiller, filmprodusent, regissør og forfatter. Douglas regnes som den siste store fra Hollywoods gullalder da de store selskapene stort sett hadde full kontroll over bransjen samtidig som de største stjernene kunne velge roller og regissører etter egen smak. I sine beste roller fremstilte Douglas stoiske og handlekraftige menn, ofte i form av antihelter, som ikke smurte på glatt sjarm.

I likhet med sine samtidige Paul Newman og Marlon Brando foretrakk han krevende og kommersielt usikre filmprosjekter. Med et gjennomborende blikk og skarpskårne trekk med karakteristisk hake hadde han et lett gjenkjennelig utseende.

I sin mest produktive periode medvirket han i tre filmer årlig og ble nominert tre ganger til Oscar for beste skuespiller. Douglas ble ikke tildelt en ordinær Oscar; i 1996 mottok han ære-Oscar for sitt virke i film. Han er særlig kjent for hovedrollene i filmene Han som elsket livet (som Vincent van Gogh), Ærens vei og Spartacus. Selv var han mest fornøyd med Ensomme er de tapre laget på lite budsjett og mot råd fra filmselskapet. Etter stor suksess på film ønsket han fortsatt å være teaterskuespiller. I siste del av 1950-tallet var Douglas på høyden av sin karriere som en av største trekkplaster i Hollywood-filmer og en av de mest vellykkede uavhengige produsenter i USA.

Douglas var rundt 170 cm høy (5 fot 6 eller 9 tommer) og ble fremstilt som storvokst ved lave kameravinkler og relativt lave motspillere. Han brukte ofte innlegg i skoene ved innspillinger.Lynn, Jonathan: «Because he was Spartacus: The generosity, professionalism and old Hollywood charm of Kirk Douglas». The Times Literary Supplement, 14. februar 2020.

Hans selvbiografi The Ragman's Son (1988) kom på New York Times bestselgerlister. Han skrev flere romaner blant annet En dans med djevene (oversatt til norsk) og Last Tango in Brooklyn.

Mot slutten av livet engasjerte han seg i veldedighet og engasjerte seg for å bygge flere hundre lekeplasser i Los Angeles og støttet et senter for behandling av rusmiddelavhengige. På sin 99 fødselsdag donerte han 35 millioner dollar til for pleie av personer med Alzheimer.

Bakgrunn og familie
Foreldrene var jøder og innvandret fra den belarusiske delen av Det russiske imperiet. Foreldrene endret etternavn til Demsky på grunn av antisemittisme i nabolaget. Foreldrene snakket jiddisch hjemme og var analfabeter. Faren Herschel (kjent som Harry) arbeidet som skraphandler (engelsk: ragman) og Kirk vokste opp sammen med seks søstre opp i relativ fattigdom. Kirk Douglas utmerket seg i studier av hebraisk og foreldrene vurderte å gi sønnen utdanning til rabbiner. Etter high school begynte han på St. Lawrence University i Canton, N.Y., og ble der leder for studentforeningen. Han drev med bryting som student.

Vennen Karl Malden foreslo at han skulle bytte navn fra Issur eller Isadore («Izzy») Demsky til Kirk Douglas; Malden hadde selv byttet fra det serbiske Mladen George Sekulovich til et engelskklingende navn. I 1939 fikk Douglas stipend til prestisjeskolen American Academy of Dramatic Arts i New York og fullførte i 1941. Der ble han kjent med Betty Joan Perske (som endret navn til Lauren Bacall) og Diana Dill (født 1923). Dougles tjenestegjorde i marinen under andre verdenskrig fra 1942 til 1944. Etter krigen medvirket han i flere teateroppsetninger i New York, inkludert noen på Broadway. Lauren Bacall satte en Hollywood-produsent i forbindelse med Douglas, hvorpå Douglas begynte en karriere som filmskuespiller.

Kirk Douglas og Diana Dill giftet seg i 1943. De var foreldre til skuespilleren og filmprodusenten Michael Douglas. Michael var med som regiassistent på innspillingen av Helter i Telemark i 1965 (delvis innspilt på Rjukan), der faren hadde hovedrollen. I 1954 giftet Kirk Douglas seg med Anne Buydens.

I filmen Til døden skiller oss ad (2003) medvirket Kirk Douglas sammen med sønnen Michael, barnebarnet Cameron og Kirks tidligere kone Diana Douglas. Kirk Douglas var på denne tiden hemmet etter et hjerneslag noen år tidligere.
Karriere
Han begynte som teaterskuespiller og debuterte på film i Mysteriet Martha Ivers (1946). Gjennombruddet som filmskuespiller kom med Champion (1949) der han fremstilte en bokser. Han trente i månedsvis med en tidligere bokser for å være forberedt til rollen.

Etter Champion fikk han høye honorarer og roller i filmer av ledende regissører som Stanley Kubrick, Elia Kazan, John Frankenheimer, Billy Wilder, William Wyler og Vincente Minnelli. I 1950 medvirket han i The Glass Menagerie som var filmversjonen av Tennessee Williams drama.

Douglas ble nominert til Oscar for beste mannlige hovedrolle for rolletolkningene sine i filmene Champion (1949) og Blendende løgn (1952), samt for rollen som Vincent van Gogh i filmen Han som elsket livet (1956). Han har videre hatt ledende roller i filmer som En verdensomseiling under havet (1954), Vikingene (1958, delvis innspilt i Norge), Spartacus (1960), Helter i Telemark (1965, innspilt i Norge) og USS Nimitz forsvunnet i Stillehavet (1980). Karrieren var på hell fra rundt 1970 da det gamle studiosystemet ble erstattet av New Hollywood der filmregissøren snarere enn studioet hadde styringen.

I 1963 hadde han hovedrollen i teaterversjonen av Ken Keseys One Flew Over the Cuckoo’s Nest. Douglas forsøkte å lage film av boken og fant ikke noe filmselskap som var interessert inntil sønnen Michael fikk laget filmen i 1975, norsk tittel Gjøkeredet. Jack Nicholson hadde i filmen figuren Douglas fremstilte på teater 12 år tidligere.

Douglas' filmkarriere stanset i 1996 etter at han fikk et hjerneslag. Slaget medførte at han ble lammet på den ene siden av ansiktet og fikk problemer med taleevnen. Han har imidlertid hatt noen spesialtilpassede filmroller etter det. Douglas blogget på Myspace fra 2007 til 2011 og ble i denne perioden omtalt den eldste kjendisbloggeren på nettstedet. Han medvirket under Oscar-utdelingen i 2011.

Douglas fikk en stjerne på Hollywood Walk of Fame i 1960. Han ble belønnet med en Cecil B. DeMille Award i 1968, en AFI Life Achievement Award i 1991 og en æres-Oscar i 1996 (to uker etter at han var rammet av slag). I 1999 ble Douglas kåret til tidenes 17. største mannlige filmlegende av Det amerikanske filminstituttet. Han ble nominert til Oscar fire ganger. Billy Wilders satiriske Dagens sensasjon (1951) regnes som en av Douglas' beste prestasjoner.

Dalton Trumbo var svartelistet som «kommunist» på 1950-tallet, og Douglas bidro til å bryte denne praksisen ved å føre Trumbo opp som manusforfatter for Spartacus (i ettertid overdrev Douglas sin rolle i denne saken).

Han tilbragte flere måneder i Norge forbindelse med innspilling av Helter i Telemark. Sønnen Michal var med som assistent. I forbindelse med Vikingene (som var delvis innspilt på Vestlandet) besøkte Douglas og andre stjerner Norge.

Douglas var leder av juryen ved Cannes filmfestival i 1980.
 Samarbeid med Kubrick 
Douglas samarbeidet med Stanley Kubrick fra midten av 1950-tallet til 1960. Douglas hadde stor respekt for Kubricks talent som filmskaper og sa i en berømt kommentar «Stanley Kubrick is a talented shit». I forbindelse med sin 100-årsdag sa Douglas til Variety at Kubrick «was a bastard». Både Douglas og Kubrick var på midten av 1950-tallet i en fase i karrieren der de ønsket mer kontroll av produksjonene de var involvert i. Douglas var godt etablert som et toppnavn i Hollywood, mens Kubricks karriere var skjør og usikker. Douglas ønsket å knytte til seg en dyktig regissør som kunne styrke omdømme for hans filmselskap, Bryna Productions, i bransjen.Fenwick, J. (2020). Kirk Douglas and Stanley Kubrick: Reconsidering a Creative and Business Partnership. Kapittel 13 i A Critical Companion to Stanley Kubrick redigert av Elsa Colombani. Rowman & Littlefield publishers.

Kubricks gjennombrudd som filmskaper var Spillet er tapt (1956) som var en kommersiell fiasko. Kubrick og James Harris, i Harris-Kubrick Pictures, inngikk da kontrakt med Bryna Productions (Kirk Douglas' selskap) om å lage fem filmer. Med denne kontrakten fikk Kubrick stjernen Douglas med i den neste filmen og tilgang til Hollywoods produksjonsapparat og stort budsjett først med Ærens vei. Douglas aksepterte å medvirke i Ærens vei etter at Harris-Kubrick hadde avtalt å lage ytterligere tre filmer for Bryna. Etter brudd i samarbeidet med United Artists, trengte Kubrick en stjerne som Douglas i hovedrollen for å sikre avtale med et av de andre store selskapene i Hollywood.

Ærens vei omhandler en lite ærerik fransk manøver under første verdenskrig og filmen var lenge forbudt i Frankrike. Clint Eastwood kalte det en stor antikrigsfilm og filmen var også kontroversiell i USA på grunn av antikrigsperspektivet. Douglas hadde hovedrollen i Ærens vei og den omtales som en av Douglas' beste. Douglas bidro til finansiering av filmen. Dette var første gangen Kubrick arbeidet med en stor stjerne og det opprinnelige manuset ble skrevet om slik at hovedpersonen fremstilt av Douglas ble løftet frem.

I Spartacus (1960) hadde Douglas hovedrollen og Douglas medvirket også som produsent. Spartacus hadde mange stjerner, svært stort budsjett og regnes som Kubricks minst personlige verk. Spartacus ble en stor kommersiell suksess og ble godt mottatt av kritikerne. Den ble tildelt fire Oscar blant annet til Peter Ustinov for beste mannlige birolle. Spartacus ble produsert for Universal av Douglas' filmselskap Bryna Productions og ikke av Kubricks selskap. Douglas insisterte på Kubrick som regissør i stedet for Anthony Mann som opprinnelig tenkt.

Douglas løste etter dette Kubrick fra kontrakten med Bryna Productions. Etter skuffelsen over Hollywood i forbindelse med Spartacus flyttet Kubrick til England for godt.

Til Spartacus hyret Douglas manusforfatteren Dalton Trumbo som var svartelistet under McCarthyismen og førte opp Trumbo under fullt navn på rulleteksten. Spartacus utmerket seg internasjonale karakterskuespillere som Laurence Olivier, Charles Laughton, Jean Simmons og Peter Ustinov. 

 Filmografi 

 1946 – Mysteriet Martha Ivers
 1947 – Sorgen kler Elektra
1947 – Out of the Past
 1948 – Natt over New York
 1948 – Mellom venner
1948 – My Dear Secretary 
 1949 – Min mann eller din?
1949 – Champion
 1950 – Ung mann med trompet
 1950 – Glassmenageriet
 1951 – Vestens politi
 1951 – Dagens sensasjon
 1951 – Politidistrikt 21
1952 – The Big Trees
 1952 – Høy himmel
 1952 – Blendende løgn
 1953 – Hva er kjærligheten?
 1953 – Fortidens skygger
 1953 – De møtte kjærligheten
 1953 – Sjøhelten
 1954 – En verdensomseiling under havet
 1955 – Slike menn er farlige
 1955 – Mannen uten stjerne
 1955 – Villmannen fra Spring Roc
 1956 – Han som elsket livet
 1957 – Generalen slår seg løs
 1957 – Oppgjør i O.K. Corral
 1957 – Ærens vei
 1958 – Vikingene
 1958 – Siste tog fra Gunn Hill
 1958 – Djevelens disippel
 1959 – Opperasjon underskjørt
 1956 – Besettelse
 1960 – Spartacus
 1961 – By uten nåde
 1961 – Siste solnedgang
 1962 – Ensomme er de tapre
 1962 – Medaljens bakside
 1963 – Kroken
 1963 – Mord uten spor
 1963 – Penger og kjærlighet
 1964 – Syv dager i mai
 1965 – Første seier
 1965 – Helter i Telemark
 1966 – Kast en lang skygge
 1966 – Brenner Paris?
 1967 – Veien til Oregon
 1967 – To tøffe gullgravere
 1968 – Det tredje offer
 1968 – Mafiaens brødre
 1969 – The Arrangement
 1970 – Det var en gang en kjeltring
 1971 – Vrakplyndrerne
1971 – Gunfight
 1971 – Spion på kroken
 1972 – Dobbeltspill
 1973 – Dr. Jekyll and Mr. Hyde (TV-film)
 1973 – Sjørøver til hest
 1975 – Høk over høk
1975 – Once Is Not Enough
 1976 – Seier i Entebe
 1977 – Holocaust 2000
 1978 – Farlig kontakt
 1979 – Home Movies
 1979 – Cactus Jack
 1980 – Saturn 3
 1980 – USS Nimitz forsvunnet i Stillehavet
 1982 – Mannen fra Snowy River
1982 – Remembrance of Love (TV-film)
 1983 – Eddie Macons flukt
 1984 – Klar med skyter'n
 1986 – Tøffe karer
 1991 – Oscar
 1991 – Veraz
 1994 – Greedy
 1999 – Diamonds
 2003 – Til døden skiller oss ad
2003 – Illusion

Bøker (utvalg)
 Douglas, K. (1988). The Ragman's Son: An Autobiography. Simon & Schuster.

 Douglas, K. (2003). My stroke of luck. Harper Collins.
 Douglas, K. (2012). I am Spartacus!. Capricci Editions/Open Road, forord ved George Clooney.

 Utmerkelser 

 Presidential Medal of Freedom (1981) tildelt av president Jimmy Carter.
 Lifetime Achievement Award (Æres-Oscar, 1996)
 Kennedy Center Honors award (1994) overrakt av Bill Clinton.

 Referanser 

 Litteratur 



 Eksterne lenker 




Kategori:Skuespillere fra USA
Kategori:Filmprodusenter fra USA
Kategori:Regissører fra USA
Kategori:Oscar-vinnere
Kategori:Hollywood Walk of Fame
Kategori:Presidentens Frihetsmedalje
Kategori:Personer fra USA av belarusisk opphav
Kategori:Personer fra Montgomery County i New York
Kategori:Mottakere av Golden Boot Awards
Kategori:Hundreåringer