Hvithai

Hvithai (Carcharodon carcharias) er en art i håbrannfamilien. Den er blant de største nålevende haiene, med en lengde på opptil 6 meter og en vekt på over 2 tonn, og regnes som en toppkonsument i marine økosystemer. Arten finnes i tempererte og subtropiske havområder og oppsøker ofte kystnære farvann der den jakter på sjøpattedyr og fisk.

 Oppbygning 
Hvithaien har en kraftig, torpedoformet kropp med spisst snute, store bryst- og ryggfinner og en sterk, halvmåneformet hale. Oversiden varierer i farge fra blå til grå eller brun, mens buken er hvit, noe som gir en kontrasterende fargekamuflasje. Kjevene er store og utstyrt med grove, sagtakkede tenner tilpasset til å rive kjøtt og kunne trenge gjennom bein. Arten blir vanligvis opptil 6,4 meter lang og har en vekt på mellom 680 og 1 800 kilo, men individer over 2 200 kilo er dokumentert. 

De fleste fisker er vekselvarme, men hvithaien har et sirkulasjonssystem som bevarer varme produsert av svømmemusklene. Denne varmen fordeles til viktige kroppsområder og gir arten en høyere kroppstemperatur enn omgivelsene. Egenskapen, kjent som regional endoterme, gjør hvithaien i stand til å være aktiv i kaldere vann der andre haiarter ikke kan jakte.

 Føde og jaktatferd 
Unge hvithaier lever hovedsakelig av fisk og andre haier, mens voksne individer jakter på et bredt spekter av byttedyr, inkludert skilpadder, sel, sjøløver, niser, delfiner og mindre hvaler. Angrepet skjer ofte som et bakholdsangrep, der haien ruser mot byttet og påfører et kraftig, dødelig bitt. Slaget kan være så voldsomt at byttet kastes opp av vannet, eller at haien selv bryter vannflaten. Etter det første bittet trekker haien seg ofte tilbake og venter på at byttet skal dø, en strategi omtalt som «bite and wait».

Hvithaien er også en opportunistisk åtseleter og kan livnære seg på døde dyr, som hvalkadavre eller store planktonspisende haier. Avhengig av alder og størrelse kan dietten variere fra krepsdyr, bløtdyr og sjøfugler til marine pattedyr. 

 Sanser 
Hvithaien bruker flere sanser når den jakter: syn, hørsel, lukt, registrering av svake elektriske signaler gjennom spesialiserte sanseorganer (Lorenzinis ampuller), samt registrering av vannbevegelser via sidelinjeorgan. Syn og luktesans regnes som de mest utviklede. Øynene mangler blinkhinne, men haien kan rulle dem tilbake for å beskytte seg under angrep. Arten har også store luktelapper som gjør det mulig å registrere bytte på lang avstand, og sidelinjeorganet kan oppfatte bevegelser i vannet over flere kilometer. 

 Størrelse og alder 
En voksen hvithai blir gjennomsnittlig fra 4 til 5 meter lang og veier 680–1100kg, men kan maksimalt bli over 6 meter og rundt 2 tonn. Av alle haiartene er det bare hvalhai og brugde som konsekvent blir større enn hvithaien. Hvithaiene kan bli så gamle som 30 år, men de dør ofte før det. Det kommer ikke av andre store fisker, men av små parasitter som stjeler næring fra haiens føde og som ødelegger og gir haiens skinn infeksjoner slik at den til slutt dør. 

 Bruksområde av hvithaien 
Hvithaiens kroppsdeler kan benyttes til forskjellige ting. Tennene brukes ofte til å lage smykker eller kjeder. Finnene til haien brukes til å lage forskjellige haisupper, og blir sett på som en delikatesse i enkelte land i Asia. Skinnet ble brukt som sandpapir og til sko fordi skinnet var så slitesterkt. 

 Referanser 

 Eksterne lenker 


Kategori:Haier
Kategori:Fisker formelt beskrevet i 1758
Kategori:Dyr formelt beskrevet av Carl von Linné
Kategori:Fisk i Middelhavet