Eric Burdon

Eric Victor Burdon (født 1941) er en britisk sanger og musiker som var vokalist og frontfigur for den engelske rockegruppa The Animals og senere gruppa War (opprinelig «Eric Burdon and War»). Han er kjent for sin kraftige og råe barytonstemme. Som gutt skal han ha blitt kastet ut av skolekoret fordi han overdøvet de andre. Burdon hadde Ray Charles og Joe Turner som forbilder. Burdon regnes som en av de beste britiske bluesvokalister i autentisk amerikansk stil.

Han flyttet til Tyskland i 1977 og samarbeidet der blant annet med Udo Lindenberg.

 Bakgrunn 
Eric Victor Burdon ble 11. mai 1941 i Newcastle i en fattig familie. Han fortalte at han ble bestemte seg for å bli bluesmusiker etter å ha hørt Muddy Waters. Burdon skriver i sin selvbiografi, Don't Let Me Be Misunderstood, at han som 10-åring så Louis Armstrong opptre på TV, hvilket vekket en stor interesse for bluesmusikk i ham.

 The Animals 
mini|235px|The Animals på et bilde fra 1964. Fra venstre: Eric Burdon (bak), Alan Price, Chas Chandler (bakerst/høyest), Hilton Valentine og John Steel
Han var med å starte The Animals i Newcastle i 1963, da han sluttet seg til gruppen The Alan Price Combo Rhythm and Blues, som ble dannet i 1958, og denne skiftet navn like etter at Burdon ble med. The Animals spilte elektrisk basert blues-musikk og bluesrock og ble i USA et av de førende bandene i Den britiske bølgen som introduserte britisk musikk og mote til USA, sammen med grupper som The Beatles, The Who, The Rolling Stones, The Dave Clark Five og The Kinks.

Alan Price sluttet The Animals i i mai 1965 og trommeslageren John Steel fulgte etter i april 1966. Burdon hadde ofte antydet en oppløsning av bandet på grunn av uenigheter med Price. Burdon og trommeslager Barry Jenkins fornyet bandet og kalte det Eric Burdon and the Animals. 

Burdons energiske opptreden og kraftfulle stemme var sentral på Animals-klassikere som «The House of the Rising Sun», «Baby Let Me Take You Home», «I'm Crying», «Boom Boom», «Don't Let Me Be Misunderstood», «Bring It On Home to Me», «We Gotta Get Out of This Place» «Don't Bring Me down», «It's My Life», «See See Rider», «Help Me Girl», «Monterey» og «Sky Pilot».

 Eric Burdon and the New Animals 
Mot slutten av 1966 hadde alle de originale bandmedlemmene forlatt gruppa, inklusive Alan Price. Burdon startet da gruppa Eric Burdon and the Animals, med den senere Family-medlem John Weider og senere The Police gitaristen Andy Summers. De gikk også under navnet Eric Burdon and the New Animals og spilte en mer psykedelisk inspirert musikk, og fikk listetopper med sangene «San Franciscan Nights», «When I Was Young», «Sky Pilot» og «Monterey». 

 War 
Eric Burdon and the New Animals varte fram til 1969 da Burdon gikk med i den californiske funkrockgruppen War. Deres første album sammen var fra april 1970 med navn Eric Burdon Declares «War», som blant annet inneholder de kjente sangene «Spill The Wine» og «Tobacco Road». I september samme år ga de ut dobbeltalbumet The Black-Man's Burdon, det siste kun med moderat suksess utover i 1971. Burdon kollapset på scenen under et astmaanfall, og forlot deretter gruppen.  

 Solo 
mini|left|Burdon i 1973
Burdon innledet en solokarriere etter samarbeidet med War, og dannet et band med navn Eric Burdon Band. Her videreførte han sin hardrock/heavy metal/funkstil, og ga i desember samme år ut albumet Guilty!, hvor også Jimmy Witherspoon bidro. Bandet ga ut en rekke album og hadde omfattende turnevirksomhet, både i Storbritannia, USA og Tyskland. Flere av albumene ble spilt inn i både Tyskland og i Irland.

Burdon deltok i noen korte samlinger av det originale Animals i 1976 og 1983, men ikke noe av dette var av varig karakter, selv om de i 1983 ga ut singelen «The Night». I 1982 utkom den delvis biografiske filmen Comeback, med Burdon i hovedrollen som seg selv.

I 2004 kom hans første album med nytt materiale på 16 år, My Secret Life. Den ble fulgt opp med Athens Traffic Live året etter, spilt inn i Hellas og med en bonus DVD. I 2006 kom blues-R/B-albumet Soul of a Man, dedisert til Ray Charles og John Lee Hooker.

Han har hatt en rekke grupper som har opptrådt under navnet Eric Burdon Band, Eric Burdon's Fire Department eller lignende varianter med stadig skiftende musikere. Hans popularitet har gjennomgående vært større utenfor Storbritannia. Han reiser fortsatt rundt og opptrer, og var i Norge senest i 2005.

 Privatliv 
Det er påstått at Eric Burdon er den såkalte «Eggman» i The Beatles' sang «I Am the Walrus». Dette skyldes at han ble kalt «Eggs» av sine venner, noe som skal stamme fra at han knuste egg over nakne jenter. I sin biografi sier Burdon at en slik episode en gang skjedde mens John Lennon var til stede, og han hadde da ropt «Go on, go get it, Eggman ...».

I 1967 giftet Eric Burdon seg med Angela "Angie" King, en engelsk/indisk hippie og modell knyttet til musikklivet. Året etter forlot hun ham og ble sammen med Jimi Hendrix, og hun og Burdon skilte seg i 1969. Hun ble myrdet i 1992 av en tidligere kjæreste. 

I 1972 giftet Burdon seg med Rose Marks. Paret fikk datteren Alex sammen. De skilte seg i 1978. 

I 1999 giftet han seg med Marianna Proestou, en gresk advokat.

 Diskografi (Studioalbum) 

The Animals
 1964: The Animals (USA)
 1964: The Animals (UK)
 1965: The Animals on Tour
 1965: Animal Tracks (UK)
 1965: Animal Tracks (USA)
 1966: Animalisms (UK)
 1966: Animalization (USA)
 1966: Animalism (USA)
 1977: Before We Were So Rudely Interrupted (som "The Original Animals") 
 1983: Ark

Eric Burdon & the Animals
 1967: Eric Is Here (USA)
 1967: Winds of Change
 1968: The Twain Shall Meet
 1968: Every One of Us (USA)
 1968: Love Is

Eric Burdon and War
 1970: Eric Burdon Declares "War"
 1970: The Black-Man's Burdon
 1976: Love Is All Around

Eric Burdon & Jimmy Witherspoon
 1971: Guilty!

Solo
 1971: Guilty! (sammen med Jimmy Witherspoon)
 1977: Survivor
 1980: Darkness Darkness
 1982: Comeback
 1988: I Used to Be an Animal
 1995: Lost Within the Halls of Fame
 2004: My Secret Life
 2006: Soul of a Man
 2008: Mirage
 2012: Eric Burdon & The Greenhornes
 2013: 'Til Your River Runs Dry

Eric Burdon Band
 1974: Sun Secrets
 1975: Stop
 1983: Power Company
 1985: That's Live 

Eric Burdon's Fire Dept.
 1980: Last Drive

 Bøker 
 Burdon, Eric. I Used to Be an Animal, but I'm All Right Now. Faber and Faber, 1986. ISBN 0-571-13492-0.
 Burdon, Eric (with J. Marshall Craig). Don't Let Me Be Misunderstood: A Memoir. Thunder's Mouth Press, 2001. ISBN 1-56025-330-4.
 ¹Miles, Barry. Paul McCartney – Many Years From Now. Secker & Warburg, 1997. Page: 357. ISBN 0-436-28022-1.

 Referanser 

 Eksterne lenker 




  Intervju med Eric Burdon i Music Towers
  Eric Burdon - Rock ‘n’ Roll Animal (2020 Documentary), dokumentarfilm om Eric Burdon på engelsk på YouTube
  The Animals | Eric Burdon on Story of The House Of The Rising Sun | Pop Fix | Professor of Rock på YouTube
  Eric Burdon Interview på YouTube
  Eric Burdon (The Animals) - Interview på YouTube

Kategori:Engelske sangere
Kategori:Engelske låtskrivere
Kategori:Soulmusikere
Kategori:Medlemmer av Rock and Roll Hall of Fame (gruppemedlem)
Kategori:Personer fra Newcastle upon Tyne
Kategori:The Animals