Anders Hovden

Anders Karlson Hovden (1860–1943) var en norsk prest og forfatter, særlig kjent som salmedikter; for eksempel skrev han den patriotiske «Fagert er landet» som er en av Norges mest populære salmer. Sammen med biskopene Peter Hognestad og Bernt Støylen redigerte han Nynorsk Salmebok. Av 711 salmer i samlingen skrev han selv 128 nye og gjendiktet 81.Per Halse: Anders Hovden: Kva ville han  med livet? Dag og Tid, 30. april 2015. Han representerte en liberal kristendom, var venstremann og arbeidet for målsaken. Hovden ivret for parlamentarisme og unionsoppløsning.

 Bakgrunn 
 Oppvekst og utdannelse 
Anders Karlson Hovden ble født 13. april 1860 i Ørsta. Foreldrene var Karl Hovden og Johanne Velle, og han vokste opp i Ørsta på Sunnmøre. Faren var fisker og gårdbruker. Etter konfirmasjonen var det meningen at Anders Hovden skulle være med faren på vinterfiske, men presten mente den gløgge gutten måtte bli seminarist, og 16 år gammel fikk han starte på lærerskolen i Volda. Samme vinter døde hans far, og fra da av måtte gutten klare seg selv. Han gikk på seminaret om formiddagen, og ga privatundervisning på ettermiddagen. Etter at han var blitt prest samlet Hovden familien ved farens grav og leste sitt eget minnedikt over ham:

Hele livet gjennom beholdt han respekt og beundring for det strevsomme arbeidet som foreldrene hadde nedlagt for å skaffe mat på bordet, og spesielt fiskarbøndene, det farefulle havet og den karrige jorda, heimbygda, naturen og folket, ble en viktig inspirasjonskilde i hans senere diktning.

Fødestedet Ytre-Hovden er i Hovdebygda i nærheten av Ivar Aasens fødested i Hovdebygda. Aasen hjalp Hovden med penger til utdanning. Anders Hovden holdt talen ved avduking av bautastein over Ivar Aasen på Aasen-tunet i Hovdebygda. Ivar Aasen (født 1813) og Karl Hovden (født 1815) var gode venner.

Han hadde engasjement for målsak. Da han en gang i en diskusjon fikk høre at man kunne tro målsaka var religion for ham, svarte han: "Det er rett. Det fjerde bodet har alltid vore religion for meg."Nils-Petter Enstad: Norskdom og kristendom kpk.no, hentet 6. april 2010

Etter lærerskolen mottok han ulike strøjobber før han kom til Kristiania. Her levde han i trange kår, men fikk hjelp fra sambygdingen Ivar Aasen til videre utdannelse med examen artium og teologistudier ved universitetet. I Kristiania ble han venn med Bernt Støylen og Per Sivle. Der ble Hovden venstremann og målmann, og tilhørte den radikale fløy av studentsamfunnet.

Han ble cand. theol. i 1886. I to vintre var han lærer på Elverum før han tok praktikum i 1888. På denne tiden var det vanskelig med arbeid for teologer, og Hovden reiste derfor hjem til Ørsta for å hjelpe moren med gårdsarbeidet. Men han holdt seg ikke bare i ro som bonde, men var stadig på reise for å tale på misjonsmøter. 

 Familie 
Anders Hovden var gift to ganger, og ble far til i alt ti barn. Hans første kone het Lina Marie Devold. Hun døde etter bare fire års ekteskap, 30 år gammel, og etterlot seg to små barn. To år senere giftet Hovden seg med Kari Huglen. Hun var 19 år yngre enn ham og de giftet seg på hennes 18-årsdag. De fikk åtte barn sammen. Kari Hovden døde i 1961.

Presten Øystein Orre Andersson Hovden var en av deres sønner.

Anders Hovdens søster var mor til kunstmalerne Karl Straume og Rasmus Strømme, som var tvillinger.

Da Hovden lå på det siste ba han familien om å lese og synge fra Nynorsk salmebok, særlig «Fagert er landet». Anders Hovden døde på Nordstrand (daværende Aker kommune) 26. november 1943. Urnen ble satt ned på familiegravstedet ved Ørsta kirke i tråd med ønske uttrykt i et dikt.

 Virke 
Hovden debuterte med et par diktsamlinger ved midten av 1890-årene. Med samlingen Tungalda (1897) vakte han oppmerksomhet i vide kretser. Gjennombruddet fikk han med diktsyklusen Bonden (1901).

I 1891 ble han ordinert til prest i Vanse, og tjenestegjorde som prest gjennom nesten 40 år, i Krødsherad, Melhus og Østre Toten.

 Prestegjerningen 
I 1891 ble Anders Hovden kallskapellan på Lista, og mottok ordinasjon som prest. I 1898 ble han innsatt som hjelpeprest i Kristiania bispedømme. Herfra fikk han også et friår, slik at han i 1900 kunne foreta en reise i Sør-Europa. Da han året etter returnerte ble han kalt som kapellan til Krødsherad. Samtidig ble han kritisert av sine prestekollegaer fordi han preket på landsmål, men bygdesokningene sluttet seg opp om ham og rettet til å tale dialekt. Ungdomslaget søkte om å få ta noen av Elias Blix' salmer i bruk, og vant avstemningen etter en hard strid med de mer konservative prestene. Da han i 1916 ble kalt til sogneprest i Ålesund, reagerte lokale pietetister så sterkt på den frilyndte presten at han trakk seg fjorten dager senere. I Krødsherad bodde Hovden i samme prestegård som Jørgen Moe som der skrev diktet Den gamle mester. 
I 1910 ble Hovden kalt til prest i Melhus, og i 1920 ble han sokneprest i Østre Toten. Men han brukte også mye tid på å reise omkring på stevner som folketaler.

Riksmålsmannen Bjørnstjerne Bjørnson var søndag 16. august 1908 invitert til Krødsherad for å holde foredrag, møtet ble holdt på Olberg gård ved kirken. Hovden var i Eggedal den søndagen (Eggedal var en del av prestegjeldet), men red i full fart over åsen og rodde over innsjøen slik at han rakk møtet. Bjørnson ville ikke ta Hovden i hånden, men lot ham få ordet etter sin egen tale. Hovden var ærbødig overfor Bjørnson, men beklaget overgangen til riksmål. Høyre-avisen Drammens Blad skrev at Hovdens tale var et fyrverki og at han seiret over selveste Bjørnson. Dette møtet i Krødsherad beskrives som et av de viktigste i Hovdens bidrag til målsaken.

Anders Hovden ble tatt med i komiteen som utarbeidet Landstads reviderte salmebok, og satt også i redaksjonen for Nynorsk salmebok (1925). De andre medlemmene i komiteen var biskopene Peter Hognestad og Bernt Støylen (Søylen var en venn fra studietiden i Oslo). Om arbeidsfordelingen mellom dem, skal Hovden ha sagt: «Hognestad var kald og klok, Støylen var varm og klok. Sjølv var eg berre varm». Anders Hovden ble en av de største bidragsyterne til Nynorsk salmebok med 128 tekster. Språket hans er kraftfullt, og salmene preget av naturpoesi og nasjonal religiøsitet. «Fagert er landet» er en av hans mest folkekjære salmer. Den ble skapt en vakker vinterkveld i 1907 mens han gikk på ski langs Krøderen. Til tross alle de nye salmene han diktet viste likevel Hovden seg som en markant motstander av å fornye den norske salmetradisjonen gjennom å forkaste de eldre salmene. Han ønsket heller å bygge på de gamle religiøse folketonene og deres tonalitet.

 Senere forfatterskap og dikting 
Det var som prest til Lista at Hovden for alvor begynte å skrive. Den første fortellingen *Laak Lagnad (1893) ga han ut under pseudonymet Karl Koll. I alt skrev han elleve prosafortellinger hvor han beretter om hverdagslivet til fiskerbøndene på Vestlandet. Havet kom til å stå sentralt i mye av det han skrev, og mange bygde på personlige erindringer. Attersyn (1926) hadde et rent selvbiografisk innhold. Hovden diktet rundt 250 salmer og ga i perioden 1905 til 1939 ut fire salmesamlinger. Dessuten fikk han utgitt hele 16 diktsamlinger. Hans største inspiratorer var dikterne og kameratene Per Sivle og Arne Garborg. Hovden mottok statens kunstnerlønn fra 1931, etter at han året før var blitt pensjonert fra sin prestetjeneste.

Hovden var på flere utanlandsreiser. Blant annet dro han i 1913 til USA for å avduke Ivar Aasen-monumentet i Moorhead i Minnesota. De siste årene av sitt liv var han bosatt på Nordstrand i Oslo.

 Ettertid og minnesmerker 
I 1941 ble det satt opp en byste av Hovden i Hovdebygda ungdomshus; bysten ble laget av Munthe Svendsen og Anders Vassbotn, Arthur Klæbo og Monrad Norderval holdt taler. I 1946 ble det satt opp en bautastein på fødestedet Ytre-Hovden. I 1960 ble det satt opp et monument over Anders Hovden i sentrum av Ørsta, laget av billedhuggaren Anne Grimdalen. Avdukingen 14. august 1960 ble innledet med gudstjeneste ved biskop Ragnvald Indrebø, Tarjei Vesaas, Monrad Norderval, ordfører Pål Sandvik, Ivar Eskeland og Henrik Straumsheim holdt taler. Over 5000 personer var til stede ved avdukingen. Statuen ble flyttet i 2010 på grunn av utvidelse av hovedveien. På Sunnmøre Museum er det eget Anders Hovden-rom. En av hovedgatene i Ørsta sentrum er Anders Hovden gata. Han fikk veien Anders Hovdens veg på Byåsen i Trondheim oppkalt etter seg i 1957. Han ble hedret med gatenavn på Tasta i Stavanger i 1954.

 Bibiliografi 
 Verk i utvalg 
 Laak Lagnad (1893, fortellinger under pseudonymet Karl Koll)
 Sunnmøringen (18 dikt, 1894)
 Sviv (15 dikt, 1895)
 Heimhug (19 dikt, 1896)
 Odd (1896, fortelling)
 Tungalda (43 dikt, 1897)
 Hardhausar (fortellinger og dikt, 1989)
 Heim og Hamn (prekenbok, 1898)
 Bonden (fortellinger på vers, 1901, omarbeidet 1942. Til islandsk, 1907 – Bondinn)
 Heim og Hamn II (taler, salmer og sanger, 1902)
 I den vide verdi (reiseminner, 1903)
 Ein batuastein (41 dikt, 1903)
 Fiskaren (fortelling, 1904)
 Per Sivle – ei livssoge (1905)
 Salme og Song (62 dikt, 1905)
 Gate og Grend (fortelling, 1905)
 Stormfugl (fortelling på vers, 1906)
 Folk og Fant (skjemteviser, 1906)
 Solhòv (dikt, 1907)
 Liv og Lagnad (fortellinger, 1908)
 Utpaa Djupi (59 dikt, 1909)
 Sverreluren (43 dikt, 1909)
 Paa trollstilt Fela (53 dikt, 1911)
 Have der vest – Forteljing (fortellinger på vers, 25 dikt, 1912)
 Ivar Aasen i kvardagslaget (1913)
 Den vesle Tuftekallen og ferdi i hans (20 dikt, 1913)
 Vert ljos! (87 salmar, 1914)
 Halga den fagre (sogespel, 1915)
 Paa Styrebrui (forteljing, 1916)
 Elskhig og Giftarmaal (spel, 1916)
 Paa Fallreipe (82 dikt, 1917)
 Rudningsmenn (forteljing, 1919)
 Salmar (196 salmer, 1920)
 Tungalda (69 dikt, 1924)
 Attersyn (selvbiografi, 1926. Nye utgaver i 1943 og 1959)
 Haust (46 dikt, 1932)
 Rotlaus (fortelling, 1932)
 Full fart forover! (fortelling, 1935)
 Dikt i utval (85 dikt, 1937)
 Fagnafolk (81 dikt, 1938)
 Postludium (57 salmer, 1939)
 Kornmo (56 dikt, 1941)
 Heim og hamn III (66 prekner, 1943)
 Litle Arne (fortellinger for barn, 1944)
 I barneflokken (fortellinger fra Joletre, 1945)
 Fly (54 dikt, 1945)
 Skrifter i utval (1959):

 I samarbeid med andre 
 Sturdy Folks (til engelsk ved Mabel Johnson, Minneapolis, cirka 1910).
 Sm.m. Arne Garborg og Halvdan Koht: Ivar Aasen, granskaren, målreisaren, diktaren. 1913.
 P. Th. Reite (red): Til Aasens minde. Minnesota, 1913.
 Landstads reviderte salmebok (34 salmer av Hovden + en i hans oversettelse). 1920.
 Nynorsk salmebok (med 128 originale og 81 salmer som Hovden har oversatt og gjendiktet).

 Salmebøker 
 Norsk Salmebok (1985) har med 23 av salmer av Hovden – i tillegg til 16 oversettelser; blant samlene er «Fagert er landet» og «Juleklokker over jorda». Han har også med flere salmer i Norsk salmebok 2013.

 Priser og utmerkelser (utvalg) 
 1927 – Melsom-prisen

 Litteratur 
 Hallgeir Elstad: «Hovden, Anders». I: Norsk biografisk leksikon; bind 4, Halvorsen–Ibsen (Oslo: Kunnskapsforlaget, 2001) (www)
 Jens Kåre Engeset: Anders Hovden. Diktarprest og folketalar
 Anders Hovden: Attersyn, med forord av Karl-Anders Hovden. 3. utg. 1993 – ISBN 82-521-4162-5. [1. utg. 1926 og 2. utg. 1943.]
 Lars Aanestad et al.: Kristen sang og musikk. (Runa forlag, 1962)

 Referanser 

 Eksterne lenker 
 Norsk biografisk leksikon: Anders Hovden av Hallgeir Elstad, snl.no.
 Digitaliserte bøker av Anders Hovden og om Hovden hos Nasjonalbiblioteket
 Kristelig pressekontor -  Biografisk artikkel i høve 150-årsminnet for Hovden sin fødsel

Kategori:Norske lyrikere
Kategori:Norske lutherske prester
Kategori:Norske salmediktere
Kategori:Nynorskforfattere
Kategori:Nynorskforkjempere
Kategori:Personer fra Ørsta kommune