Finlands flagg

Finlands flagg (finsk: Siniristilippu, bokstavelig «flagg med blått kors») ble  29. mai 1918 vedtatt som landets nasjonalflagg. Det var et knapt halvår etter at Finland proklamerte sin selvstendighet, 6. desember 1917. Flagget er et nordisk korsflagg, med blått kors på hvit bakgrunn. 

Dikteren Zacharias Topelius (1818–1898) regnes som opphavsmann til valget av fargene hvitt og blått. Den hvite bunnen skal være symbol på vinteren, mens korsets blå farge er hentet fra de tusen sjøer.

 Symbolikk 
miniatyr|1800-tallsforfatteren Zacharias Topelius gjorde blått og hvitt til nasjonalfarger i diktet «Finlands flagga» fra 1863.
Det finske flagget har et blått kors på en hvit bakgrunn. Korset er et nordisk korsflagg og kommuniserer nordisk samhold og engasjement for nordisk tradisjon. Flagget har ingen offisiell symbolikk, men korset er et kristent symbol, og for noen symboliserer korset i det finske flagget kristendommen.

Flaggets hvite bunn tolkes i samsvar med diktet ofte som et symbol på vinteren, mens det blå korset viser de tusen sjøer. Først og fremst ble dette symbolet på farge hentet til offentligheten av Zacharias Topelius, da han lanserte forslag for et finsk flagg på midten av 1800-tallet. 

I Zackarias Topelius' dikt «Finlands flagga» fra 1863 viser han blant annet til 
Från vintersnø
till blånad sjø
vår flagga går
till glans och vår. 

 Historie 
Inntil landet ble selvstendig i 1917, anvendte Finland først Sveriges flagg, og etter 1809 Russlands flagg. Storfyrstedømmet Finland hadde sitt eget løvevåpen, men dette var bare et uoffisielt flagg for Finland. 

Landets heraldiske farger ble i 1581 rødt og gull, da landet fikk rang av storfyrstedømme og den første versjonen av Finlands riksvåpen ble introdusert: den finske løven.Finland, a cultural encyclopedia; redigert av Olli Alho. Helsingfors, Finnish Literature Society, 1997. ISBN 951-717-885-9. Side 223f

 Topelius' forslag om hvitt og blått 
Sangen «Vårt land» ble sunget første gang i 1848, under studentenes vårfest i Gumtäkt utenfor Helsingfors. Studentenes flagg hadde den gangen storfyrstedømmets våpen på hvit bunn. Denne hendelsen fikk Zackarias Topelius til i 1854 å sette i gang en diskusjon om Finlands flagg, og det innkom en rekke forslag. Topelius fremmet selv et forslag om et rektangulært flagg, med tverrgående hvite og blå striper, og en hvit stjerne i den midtre blå stripen. Krimkrigen hadde ført til en politisk oppvåkning i Finland. I avisene foregikk det særlig i 1862–1864 en diskusjon om alternativene blå-hvitt og rød-gult. Også språkforskeren og politikeren Otto Donner var opptatt av at landet burde ha et eget flagg.

Det ble aldri fremmet noen konkret forslag i landdagen. En rekke flagg ble brukt i private villahager. Dagens flagg ble først kjent tatt i bruk i 1861, av seilforeningen i Nyland, idag Nyländska Jaktklubben. Seilklubben ble stiftet etter samtykke fra den russiske keiser Aleksander II.

 «Løveflagget» 
Fra storstreiken i 1905 til tiden rundt februarrevolusjonen i 1917 gjaldt det rødgule løveflagget som symbol for motstandsbevegelsen. Da Finlands selvstendighet ble kunngjort, 6. desember 1917, vaiet «løveflagget» fra flaggstengene reist av det keiserlige senat og regjeringen. Flagget, som tok utgangspunkt i riksløven, var omgitt av roser og tilbehør på karmosinrød duk. Det var en sterk konkurrent i kampen om å bli Finlands nasjonalflagg.

 1918: Blått kors på hvit duk 
Flaggspørsmålet ble tatt opp igjen i 1918 og senatet vedtok i februar løveflagget som handelsflagg. Grunnlovskomitéen behandlet saken og ønsket i utgangspunktet et hvitt og blått flagg med motiv i den indre sidens øvre felt.  De to kunstnerne Eero Snellman og Bruno Tuukkanen kom med et motforslag med det blå korset på hvit duk. Ifølge legenden skal kunstnerne ha tegnet flagget på Hotell Fennias toalett på pinseaften. Den 29. mai 1918 ble dette flagget vedtatt ved lov. 

Finlands flagg er et nordisk korsflagg, med den vertikale korsarmen forskutt mot stangsiden av flaggduken. Det første flagg av denne modellen er det danske flagget, Dannebrog.

Etter 1918 har Finlands flagg gjennomgått mindre endringer. Etter at statsformen var endelig bestemt til republikk, ble kronen over våpenskjoldet fjernet i statsflagget. Senere er blåfargens nyanse endret.

 Nasjonalflagg og statsflagg
Det rektangulære nasjonalflagget kan brukes av alle. Statsflagget med riksvåpenet i korsets krysningspunkt kommer i tre utgaver. Det rektangulære statsflagget brukes av sivile myndigheter, mens det tretungede statsflagget brukes av forsvaret. Finlands president anvender også det tretungede statsflagget, med tillegg av et frihetskors i den indre sidens øvre felt.

Juridiske definisjoner

Format
Den finske flagget skal ha størrelsesforhold 11:18 (høyde:bredde), noe som nesten representerer det gylne snitt. Det tretungede statsflagget er en enhet bredere, der spissen på korset er fem enheter lang. Bredden på armene i det blå korset skal være tre enheter, og gir et korset et format på 4:3:4 (vertikalt) og 5:3:10 (horisontalt). Når flagget er heist opp i en flaggstang, anbefales flagget å ha en bredde som tilsvarer en sjettedel av høyden på flaggstangen.

Farger
Fargene i det finske flaggets ble opprinnelig bestemt ved hjelp av et fargeskjema. Dette ble vedtatt av den finske regjeringen i mai 1925.Statsrådets beslut om likare å mönsterfärger för Finlands statsflagga (Sak 200/1925.). Fargeskjemaet ble laget av ull og bomull og ble levert til sentrale myndigheter og fylkene, slik at alle med flaggstang kunne se dem. 

Fargeskjemaet bleknet imidlertid i løpet av årene. Problemet ble lagt merke til allerede på slutten av 1950-årene, og det ble derfor opprettet en ny flaggkomité som skulle bestemme fargene. En nytt fargeskjema ble ikke utstedt før høsten 1993, og fargene på flagget ble da definert ved hjelp av tre fargemodeller.

Fargene er definert med fargemodellene CIE 1931 and CIE 1976, svensk standard  og med Pantone:
 Fargemodell Blå Rød Gul CIE (x, y, Y) 0.1856, 0.1696, 5.86 0.576, 0.312, 10.9 0.486, 0.457, 45.7 CIE (L*, a*, b*) 29.06, 7.24, −36.98 39.4, 59.0, 29.6 73.4, 14.8, 79.0 SS 01 91 22 4060-R90B 1090-Y90R 0080-Y204 Pantone 294 C 186 C 123 C*Kilde: 

Det finnes ingen offisiell RGB-definisjon for fargene i flagget, fordi fargeomfanget er for smalt. I CIE L*a*b* er de uoffisielle definisjonene i sRGB (0–255): blå R=24, G=68, B=126, rød R=181, G=28, B=49 og gul R=237, G=167, B=0. Gulfargen ligger utenfor fargekartet i sRBG. Blåfargen er en «sjøfarget» og er en mørk til medium blå.

Rød- og gulfargen som brukes i riksvåpenet er de samme som benyttes i «løveflagget».

Flaggdager
I Finland skiller en mellom offisielle flaggdager, og vedtatte – også kalt allmenne – flaggdager. Offentlige institusjoner har plikt til å flagge på offisielle flaggdager, mens det på de vedtatte flaggdagene anses som god skikk og bruk å heise flagget. Private står fritt til å flagge når de vil. 

Flagget skal heises kl. 08.00 og fires ved solnedgang, men aldri senere enn kl. 21.00. På den finske selvstendighetsdagen skal flagget henge frem til kl. 20.00, uavhengig av når det blir mørkt. På nasjonale sørgedager kan innenriksdepartementet oppfordre til at det flagges på halv stang i hele landet. 

Som en spesiell skikk i Finland flagges det på midtsommer fra kl. 18.00 på midtsommeraften til kl. 21.00 på midtsommerdagen. Dette blir gjort for å symbolisere det faktum at mørket ikke kommer til noen del av Finland under midtsommernatten. Midtsommer blir også feiret som det finske flaggets dag.

Offisielle flaggdager 
Finland har seks offisielle årlige flaggdager. Offisiell flaggdag er dessuten valgdagene, og dagen da republikkens president tiltrer sitt embete. Offentlige institusjoner har plikt til å flagge på offisielle flaggdager.
 28. februar: Kalevaladagen, den finske kulturens dag
 1. mai: Valborgsdagen (vappu), det finske arbeidets dag
 andre søndag i mai: Morsdag
 4. juni: Dagen for hærens fanefest, Carl Gustaf Mannerheims fødselsdag 
 lørdag mellom 20. og 26. juni: Midtsommer, dagen for Finlands flagg
 6. desember: Selvstendighetsdagen
 dagen for riks- og kommunalvalg, Europavalg eller folkeavstemning
 dagen Republikkens president tiltrer sitt embete

Andre flaggdager
I Finlands statskalender er det angitt ytterligere tretten flaggdager. Statskalenderen føres av Helsingfors universitet. 
 5. februar: J.L. Runeberg-dagen 
 19. mars: Minna Canth-dagen, likestillingsdagen
 9. april: Mikael Agricola-dagen, det finske språkets dag, Elias Lönnrots fødselsdag 
 27. april: Den nasjonale veterandagen
 9. mai: Europadagen
 12. mai: J.V. Snellman-dagen, finskhetens dag 
 tredje søndag i mai: De falnes dag
 6. juli: Eino Leino-dagen, poesiens og sommerens dag
 10. oktober:  Aleksis Kivi-dagen, den finske litteraturens dag 
 24. oktober: FN-dagen
 6. november, den svenske dagen
 andre søndag i november: Farsdag
 8. desember: Jean Sibelius-dagen, den finske musikkens dag

 Se også 
 Finlands riksvåpen
 Nordisk korsflagg
 Ålands flagg
 Finlands løves orden

 Referanser 

 Eksterne lenker 

  Finlands flagga och vapen Inrikesministeriet
  Lag om Finlands flagga 26.5.1978/380  
  Statsrådets beslut om färgerna i Finlands flagga 
  Förordning om flaggning med Finlands flagga 26.5.1978/383 

Kategori:Europeiske flagg
Kategori:Finske nasjonale symboler