Overflødighetshorn

Overflødighetshorn (gresk κέρας Ἀμαλθείας, keras Amaltheias, «Amaltheias horn»; latin cornu copiæ, «Copias horn» eller «overflodshorn»), «overflødighetshorn», Bokmålsordboka «cornucopia (n.)», Online Etymology Dictionary i henhold til gresk mytologi, opprinnelig hornet til geita Amaltheia som diet guden Zevs som spedbarn. Det er et framstilt som stort horn som inneholder en overflod av produkter, blomster og lignende. Hornet har sitt opphav i antikken, men har fortsatt som et symbol i vestlig kunst på lykke, fruktbarhet, rikdom og ikke minst overflod.

I mytologien 
Mytologien har kommet med tallrike forklaringer (opphavssagn) på overflødighetshornets opprinnelse. En av de mest kjente involverer Zevs' fødsel og oppfostring etter at han som spedbarn ble holdt skjult for sin sjalu far Kronos. I en grotte på Idafjellet på øya Kreta ble Zevs fostret og beskyttet av et antall guddommelige tjenere, inkludert geita  Amaltheia («nærende gudinne») som matet ham med sin melk. Den diende framtidige konge over alle guder hadde uvanlige egenskaper og styrke, og mens han lekte med sin geit, kom han til å bryte av hennes ene horn, men som fortsatt hadde guddommelige krefter og fortsatte å gi uendelig næringsprodukter.Leeming, David (2005): The Oxford Companion to World Mythology, Oxford University Press, s. 13 Parker, Robert (2005): Polytheism and Society at Athens, Oxford University Press, s. 422.

I en annen myte ble overflødighetshornet skapt da Herakles hadde en brytekamp med elveguden Akheloos, og brøt av et av elvegudens horn; elveguder ble tidvis forestilt og avbildet med horn. Ovid: Metamorfoser 9.87–88, sitert av Fears, J. Rufus (1981): «The Cult of Virtues and Roman Imperial Ideology» i: Aufstieg und Niedergang der römischen Welt II.17.2, s. 821. Denne versjonen er representert i veggmaleriet Achelous and Hercules (1947) av den amerikanske maleren Thomas Hart Benton. Herakles' erobring av elveguden symboliserer her i erobringen av elvene i  Missouri av pionerene; hornet som Herakles brøt av fra  Akheloos' hode symboliserer overfloden i jordbruket i den amerikansk midtvesten.Doss, Erika (1991): Benton, Pollock, and the Politics of Modernism: From Regionalism to Abstract Expressionism, University of Chicago Press, s. 365.

Overflødighetshoret har blitt tilskrevet flere greske og romerske guddommer, særskilt de som assosiert med høsting, grøde, velstand, eller åndelig overflod, slik som personfiseringen av Jorden  (Gaia eller Tellus); barnet Plutos, rikdommens gud og sønn av korngudinnen Demeter; nymfen Maia; og  Fortuna, lykkens gudinne, som hadde makt til å gi overflod og vekst. I den romerske keiserkult ble abstrakte romerske guddommer som fostret fred (pax Romana) og framgang også avbildet som et overflødighetshorn, inkludert Abundantia, overflodens personfisert (overflod heter abundance på engelsk) «abundance (n.)», Online Etymology Dictionary og Annona, gudinne for korntilførselen til byen Roma. Pluton, den gamle hersker av underverden i mysteriereligioner, var en giver og beskytter av jordbruket, mineraler og åndelig vekst, og i kunsten ble han framstilt som han holdt et overflødighetshorn for å adskille ham fra den langt dystrere Hades, som isteden ble identifisert med et drikkehorn.Clinton, Kevin (1992): Myth and Cult: The Iconography of the Eleusinian Mysteries, Stockholm, s. 105–107.

 Framstillinger i billedkunst 
Overflødighetshornet blir i billedkunst og dekorasjoner framstilt som et krumt bukke- eller oksehorn fylt med blomster, frukt, mynter eller andre rike gaver. Hornet forekommer særlig sammen med figurer som personifiserer overflod, Europa og fred.

Symbolet er også blitt brukt på riksvåpen, som det nåværende peruanske og venezuelanske riksvåpenet og det tidligere kostarikanske.

 Referanser 

 Se også 
 Cornucopianer, teknologioptimist

 Eksterne lenker 

Kategori:Gresk mytologi
Kategori:Romersk mytologi
Kategori:Symboler