Arthur Rimbaud

Jean Nicolas Arthur Rimbaud (født 20. oktober 1854, død 10. november 1891) var en fransk poet.

Rimbaud anses å være en nyskapende og original dikter, og regnes som en av de mest innflytelsesrike dekadentene og symbolistene. Han skrev tidlig i tenårene revolusjonerende og for den tiden moralsk utmanende poesi, og har blitt et ideal for mange unge rebelske poeter. Han sluttet i prinsippet å skrive poesi innen han fylte enogtyve, og reiste på tre kontinenter hvor forsøkte seg etter det blant annet som lykkejeger, handelsmann og slavehandler. Han døde rett etter sin 37. fødselsdag av kreft. Hans «geni, dets blomstring, eksplosjon og brå slokking, forbauser fortsatt.»Hackett, Cecil Arthur ([1981] 2010): Rimbaud: A critical introduction (Digital utg.), Cambridge: Cambridge University Press, ISBN 978-0521297561, s. 1.

 Liv og virke 
Rimbaud var en usedvanlig dyktig elev på skolen, og han fikk beste karakter og en rekke priser.Robb, Graham (2000): Rimbaud. New York: W.W. Norton & Co. ISBN 0393049558, s. 32 Vesentlig for hans diktning av hans sterke bånd til katolisismen, blandet med hans fascinasjon for gresk og latin, hjulpet fram av flere privatlærere. Allerede som 15-åring modnet han som dikter, og noen av diktene hans kom på trykk i tidsskrifter.

Hans utagerende oppførsel og alkoholbruk fikk ham imidlertid i problemer. Han anså selv misbruket sitt som vesentlig for sin dikteroppvåkning.Ivry, Benjamin (1998): Arthur Rimbaud. Bath, Somerset: Absolute Press. ISBN 1899791558, s. 24 Etter at han på oppfordring fra en venn tok kontakt med Paul Verlaine, ble utskeielsene verre. Verlaine, som var gift på det daværende tidspunktet, deltok i Rimbauds utskeielser, som resulterte i at Verlaine ofte var overstadig full og voldelig mot sin kone. Verlaine og Rimbaud utviklet et stormfullt forhold, der Verlaine ble slitt mellom sin kone og elskeren. Forholdet, som tok dem til Belgia og London, endte etter at Verlaine skjøt Rimbaud to ganger i 1873. Skadene var overfladiske, og Rimbaud vegret seg fra å anmelde det, men det tæret nødvendigvis i for stor grad på forholdet, og de brøt kontakten. Forholdet mellom Rimbaud og Verlaine skildres i filmen Total Eclipse fra 1995.

Resultatet av det utsvevende livet ble at Rimbaud dro tilbake til Charleville, der han skrev En årstid i helvete, en diktsamling som i stor grad tok for seg forholdet til Verlaine, igjen sterkt knyttet til katolisismen og til klassisk litteratur. Året etter dro Rimbaud tilbake til London, der han skrev versene som ble samlet i diktsamlingen Illuminasjoner. Begge diktsamlingene anses som svært vesentlige verk i symbolismen, og for den saks skyld i litteraturhistorien.

Verlaine skrev forordet til Rimbauds posthume Poésies complètes (1895). Se også  Œuvres (1898) og Lettres (1899).

 Bibliografi (utvalg) 
 Le Soleil Était Encore Chaud (1866)
 Poésies (ca. 1869–1873)
 Soleil et chair (1870)
 Le bateau ivre (1871)
 Proses Évangeliques (1872)
 Une Saison en Enfer (Årstid i helvete) (1873)
 Les Illuminations (Illuminasjoner; 1886)

 Referanser 

 Eksterne lenker 




  Arthur Rimbaud, liste over dikt
  Arthur Rimbaud – Poets.org
   Arthur Rimbaud's Life and Poetry, fransk og engelsk

Kategori:Franske forfattere
Kategori:Personer fra departementet Ardennes