Fane

Fane er et spesielt forseggjort, gjerne rikt dekorert, tøystykke. Tøystykket er permanent, eller semi-permanent, festet til en stang og forekommer i ett, unikt eksemplar. Det brukes som tegn for et statsoverhode, en militæravdeling, et laug, en forening, fagforeninger (i form av arbeiderfaneGuri Kulås (30. april 2016). «Telemarksgalleriet slår eit slag for ein truga del av den norske kulturarven: arbeidarfanene: Hevar fanene på nytt». Klassekampen, s. 20-21), et musikkorps, et idrettslag og andre foreninger eller institusjoner.

Faner skiller seg fra flagg som er utformet for å kunne heises i en stang. Faner er også forskjellig fra et flaggspill eller flagget på en skipsmast som lages i store serier med identisk design. Krysninger kan likevel forekomme, da slik at det som vanligvis er et flagg, for eksempel et nasjonalflagg, festes til en stang og får da fanens form. I høytidelig sammenheng omtales gjerne flagg som faner. I vexillologisk sammenheng skilles det derimot nøye mellom faner og flagg.

Betegnelsen fane blir også brukt om flagg som ble brukt i tiden før dagens nasjonalflagg, statsflagg og liknende ble vanlig. Denne typen eldre faner omtales også gjerne som merke og gonfanon. 

Historie
I mellomalderen/middelalderen fantes faner festet til en korsformet stang. Denne typen faner ble brukt av den kristne kirke; disse ble ofte kalt kirkefaner eller gonfalon.Store danske leksikon. Hentet 30/9-16. http://denstoredanske.dk/Kunst_og_kultur/Kunsth%C3%A5ndv%C3%A6rk_og_design/Kirkeinventar/kirkefane

I middelalderen lagde også ulike laug sine egne faner. Det ble også vanlig at laugene, med sine fargerike faner, deltok i prosesjonen under Kristi legemsfest.http://bergen.katolsk.no/wp_documents/Men_blad_2011.04.pdf

Norge
Håndverkere har lengre tradisjon med fanetog.

I 17. mai-feiringene over hele landet, fra 1870-åra av, var mer politiske arbeiderfaner vanlig å lage. Det ble ofte lagd av de ulike fagforeninger i [opp-]togene.

Yrket fanemaler er nå utdødd i Norge.

 Bruk 
Fanen har stor symbolverdi som unikt samlingsmerke og er gjerne innviet, vigslet eller formelt overrakt. En fane brukes i opptog, prosesjoner, demonstrasjoner og lignende. Faner brukes blant annet av mange forskjellige slag skoler, samt av buekorps, arbeiderbevegelsen, de frilynte ungdomslagene, foreninger, laug og lignende. Slike faner er det som blir båret i tog 17. mai (grunnlovsdag) og 1. mai.

 Fanens utforming 
Faneduken kan være av silke, ull, bomull eller andre materialer, med motiver og skrift påført duken ved broderi, applikasjon, intarsia, maling eller trykk, eller ved kombinasjoner av disse teknikker. Faneduken er normalt i farger og bærer ofte symboler og tekst. Symbolene kan være gamle og internasjonale, eller nye og skapt for den enkelte fanen. Teksten kan bestå av navnet på eieren av fanen (organisasjon, forening eller lignende). Faner kan også ha annen tekst, for eksempel ulike typer fyndord, motto og/eller årstall. 

Fanene kan være malt, brodert og sydd sammen på forskjellige måter. Faneduken kan være  kvadratisk eller rektangulær. I de tilfeller hvor faneduken er montert på tverrstang kan duken i nedre kant ha splitter eller fliker. Den kan også ha en kappe over tverrstangen.

Faneduken kan festes til stangen på tre hovedmåter:
 Duken festes til en enkel vertikal fanestang. Duken foldes fritt ut fra stangen slik at stangen kan gjøres synlig fra når den beveges av vind eller når fanestangen holdes horisontalt.
 Duken festes til en horisontal fanestang slik at den henger ned fullt utspilt og synlig. Tverrstangen er igjen er festet til en vertikal stang slik at hele fanen kan holdes oppe og føres. 
 Duken festes til vertikal fanestang og til en horisontal stang festet i vinkel på den vertikale stangen slik at duken holdes permanent utfoldet. 

Den vertikale fanestangen er gjerne av edeltre, polert og besatt med metall, og kan være delt i to stykker for å lette oppbevaring av fanen. Tverrstangen kan også være av metall, særlig i kombinasjon med vertikal fanestang. Faner med både vertikal og horisontal stang kan videre være dekorert i vinkelen opp mot fanespydet. 

Faner utstyres gjerne med tilleggsutstyr i form av plastiske figurer, kalt fanespyd, fanespir eller toppemblem, på toppen av stangen, gjerne også denne med symbolinnhold. I militære faner kan kongemonogrammer forekomme som toppemblem. Videre kan det forekomme bruk av fanebånd (banderole, kravat), eventuelt med innskrift, frynsekanter, snorer og dusker som dekorasjon. I tillegg kommer ofte bandolær til å bære banen og føre den i prosesjon, samt eventuelt tilpasset etui til oppbevaring når den ikke er i bruk. 

Betegnelsen fanebærer brukes om den som bærer fanestangen, men brukes også i overført betydning om en som framstår som spesiell talsperson for en sak, en aksjon, en organisasjon og lignende som en symbolsk betegnelse.

Arbeiderfane og fagbevegelsefane
Symboler som går igjen på faner fra 1800-tallet er blant annet «den idealiserte kvinne (kalt Marianne) som symbol på frihet».

Symboler som var vanlige i Norge var bikuben, laurbær, fakkelen og håndslag; meningen med noen av symbolene har i økende grad blitt glemt (per 2016) - for eksempel åttetimersrosetten.

«Faner var fra starten av ei høytidelig sak, som krevde en egen fanekomité og en egen innvielses-seremoni, gjerne på 1. mai».

Bilder av rundt  faner ligger (per 2016) i Arbeiderbevegelsens arkiv og bibliotek.

I april og mai 2016 blei «Hold fanen høyt! Arbeiderfaner fra Telemark»-utstillingen holdt på Notodden - i Lysbuen - Telemarksgalleriet. http://frifagbevegelse.no/loaktuelt/se-revolusjonen-lyser-over-verden-fanen-over-alle-faner-finner-du-pa-notodden-6.158.361877.172f1acf42

Kjente faner
Revolusjonsfanen fra Rjukan som ble brukt fra [17. mai] 1918 av Rjukan-arbeiderne, har siden 2011 vært en del av Norges del av Unesco-programmet for bevaring av verdens dokumentarv; Norges dokumentarv; den ble trolig bestilt av fagforeningslederen og politikeren Albert Reginald Sund og/eller lokalavdelinga av Jern og Metall.

Flagg som kalles -fane
Blodfanen, et bestemt tysk hakekorsflagg som var tilsølt av blod fra «nazimartyrene» etter ølkjellerkuppet i 1923

 Litteratur 
 Whitney Smith: Flags through the ages and across the world, McGraw-Hill Book Co,Maidenhead 1975

 Se også 
 Merke (fane)
 Våpenbanner
 Banner, felttegn, samlingsmerke, demonstrasjonsfane med politiske paroler eller annonse eller felt på en nettside
 Flagg, et stykke stoff med farger og mønstre som symboliserer noe, for eksempel en nasjon
 Felttegn, fane som militært kjennetegn
 Standart, rytterfane og banner
 Gonfalon
 Gonfanon
 Vaandel, ligner nederlandsk vaandel. Bredere betydning enn banner. 

 Referanser 

 Eksterne lenker 

 Søk på ordet «fane» i norske ordbøker: 
 Oppslagsordet «fane» forklart i Ordbog over det danske sprog (på dansk)
 https://snl.no/fane

Kategori:Symboler
Kategori:Heraldikk
Kategori:Flagg
Kategori:Militærvesen
Kategori:Visuell kommunikasjon