De franske sørterritorier

De franske sørterritorier (fransk: Territoire des Terres australes et antarctiques françaises eller Terres australes et antarctiques françaises forkortes T.A.A.F. eller TAAF) «List of countries, territories and currencies», Interinstitutional style guide. Publications Office. 12. juni 2008. er et antall subantartiske vulkanske øyer i den sørlige delen av Det indiske hav, sør for Afrika og som ligger omtrent like langt fra Afrika, Antarktis og Australia, samt en rekke omstridte øyer omkring Madagaskar.

De franske sørterritorier er et fransk oversjøisk territorium (fransk: territoire d'outre-mer) siden 1955. Området ble før administrert fra Paris av en «administrateur supérieur», men er siden 2004 ledet av en «préfet» med hovedkvarter i Saint-Pierre på Réunion.

I 2019 ble Crozetøyene, Kerguelen, Amsterdam- og Saint-Paul-øyene med omliggende havområder, oppført på Unescos verdensarvliste under samlenavnet Franske sørlige land- og havområder.

 Geografi 
De franske sørterritorier omfatter øyene:
 Kerguelen (Archipel des Kerguelen), en gruppe med vulkanske øyer i sørlige Indiahavet, sørøst for Afrika, omtrentlig samme avstand mellom Afrika, Antarktis, og Australia;
 Amsterdam- og Saint-Paul-øyene (Îles Saint Paul et Amsterdam), en gruppe nord for Kerguelen;
 Crozetøyene (Îles Crozet), en gruppe i sørlige Indiahavet, sør for Madagaskar;
 Adelie Land (Terre Adélie), det franske kravet på en sektor av kontinentet Antarktis;
De spredte øyer i Indiahavet (Îles Éparses), en gruppe spredte øyer rundt kysten av Madagaskar.

Fra 23. februar 2007 inngår en del franske småøyer i Mosambikkanalen, samt nord og øst for Madagaskar, De spredte øyer i Indiahavet (Bassas da India, Europaøya, Glorieusesøyene, Juan de Nova og Tromelinøya) som det femte distriktet i De franske sørterritorier. Madagaskar gjør krav på de fire vestlige av disse øyene, i tillegg til krav fra Komorene om Glorieusesøyene, og fra Mauritius om Tromelinøya. 

Ingen av øyene har fast sivil bosetting,Bosetning: «The French Southern and Antarctic Lands» , French Southern and Antarctic Lands administration. kun besøkende militært personell, myndighetspersoner, vitenskapelige forskere og annet personell. Frankrike gjør krav på 200 nautiske mil økonomisk sone rundt hver av de små øyene, som i stor grad overlapper med de økonomiske sonene til nabostatene i området.

• 1 : Bassas da India 
• 2 : Europaøya 
• 3 : Glorieusesøyene 
• 4 : Juan de Nova 
• 5 : Tromelinøya 
(KM : Komorene, MG : Madagaskar, MU : Mauritius, MZ : Mosambik, RE : Réunion, YT : Mayotte)

 Økonomi 
Områdets naturressurser er begrenset til fisk og skalldyr. Økonomisk aktivitet er begrenset til administrasjon av meteorologiske og geofysiske forskningsstasjoner, og franske og andre fiskeflåter.

Den fremste fiskeressursen er patagonisk tannfisk og klippehummer. Begge deler er utsatt for tyvfiske av utenlandske skip og av den grunn patruljerer den franske marinen og tidvis andre skip området. Tyvfiske medfører harde bøter og kan innebære at skipene blir beslagt.

Tidligere solgte Frankrike lisens på patagonisk tannfisk til utenlandske fiskerier, men grunnet overfiske er dette nå begrenset til et lite antall fra øya Réunion.

Områdets inntekter er på omtrent €16 millioner årlig.

 Referanser 

Eksterne lenker

 Iles Éparses, De franske sørterritorier Fra CIA World Factbook



Kategori:Stater og territorier etablert i 1955
Kategori:1955 i Frankrike
Kategori:1955 i Afrika