Federigo Barocci

Federigo Barocci eller Federico Barocci (født 1528 eller 1535 i Urbino, Italia; død 30. september 1612 samme sted) var en italiensk maler under manierismen og barokken, som på sin egen tid var høyt verdsatt og hadde stor innflytelse. Han var virksom i Urbino og Roma.

 Læretid 

Den første opplæringen fikk Barocci av sin far Ambrogio, som var billedhogger. Onkelen, arkitekten Bartolommeo Genga i Pesaro, så hans talent etter at han hadde lært tegning hos Francesco Manzocchi, og satte ham i lære hos maleren Battista Franco, som da hadde tjeneste hos fyrst Guidobaldo II i Urbino. Han studerte også perspektiv hos sin onkel og kopierte malerier av Titian hos ham. 

Tjue år gammel dro han til Roma og fortsatte utdannelsen, blant annet ved å kopiere Raphael, som også var fra Urbino. Han malte helst religiøse motiver, og allerede som ung fikk han en viss berømmelse gjennom å male store altertavler. Han fikk derfor i oppdrag å utsmykke takfresken i pave Pius IVs Casino i Vatikanhagene i Roma (Casino di Pio IV). Det skulle bli hans mest kjente verk. Mens han holdt på med det, fikk han en matforgiftning som holdt på å ta livet av ham. Han returnerte derfor til Urbino i 1563 og ble værende der resten av livet, merket av forgiftningen, noe som gjorde at han bare kunne male få timer daglig.

 Moden kunstner i Urbino 
Francesco Maria II della Rovere, fyrsten i Urbino, ble hans velgjører i hjembyen. Derfor er fyrstens slott ofte å se i bakgrunnen på hans bilder.

Fire år etter at Barocci returnerte til Urbino, opplevde han delvis helbredelse for sin sykdom etter å ha vært i bønn til jomfru Maria. Dette preget ham senere: Han identifiserte seg med Motreformasjonen, noe som ble gjensidig fruktbart ved at han kom i kontakt med Filippo Neri, grunnleggeren av oratorieordenen. Neri bestilte bilder av Baroccio til ordenens bygninger. 

Barocci etterlot seg over  studier av detaljer i sine altertavler. De viser gester, figurer, lysvirkninger, studier av perspektiv, farger og natur. På denne måten kunne han arbeide fortere når verket skulle fullføres. Likevel er penselstrøkene levende og frie og han klarer å formidle et nesten forklaret lys i sine bilder. Barocci malte i hovedsak religiøse motiv, men også portretter. Han påvirket 1700-tallets franske malere. 

 Baroccimotiv i norske kirker 
Andre kunstnere kopierte Baroccis motiv. En av disse var Egidius Sadeler fra Nederland, som besøkte Italia i 1595. Altertavlen «Gravleggelsen» ble i 1592 satt opp i St. Croce, Senigallia, og ivrig kopiert i årene etterpå. Sadeler laget to stikk av dette motivet, som begge ble utgitt i Antwerpen. To norske kirker har slike altertavler:

 Altertavlen i Valle kirke i Setesdal. Ukjent nederlandsk maler 1670. 
 Altertavlen i Røldal stavkirke. Gottfried Hendtzschel 1629.

Tidligere riksantikvar Stephan Tschudi–Madsen forteller at det også er fire kirker i Danmark som har samme motiv: Gunderslev (1640), Nakskov (1646), Næstved (1660) og Kimmerslev (1670-årene).

 Noen verker 
 «St. Sebastians martyrium» (1557) 
 «Madonna fra San Simone» (1567)
 «Hvile på flukten til Egypt» (1570) 
 «Madonna del popolo» (omkring 1577)
 «Kristus og Maria Magdalena» («Noli me tangere») (1590)
 «Bebudelsen» (1592–1596)
 «Jesu fødsel» (1597)
 «Aeneas flukt fra det brennende Troja» (1598)

 Referanser 

 Kilder 
 Stephan Tschudi-Madsen: «Altertavlen i Valle kirke» I Kyrkja på Vaddarhaugen 1844–1994
 Eksterne lenker 

 Lisot, Elizabeth A. (2006). Passion, Penance and Mystical Union: Early Modern Catholic Polemics in the Religious Paintings of Federico Barocci, Utdrag fra University of Texas, Dallas, Ph.D. Dissertation.
 Artikkel i Catholic Encyclopedia
 «Gravleggelsen» i St. Croce, Senigallia

Kategori:Italienske barokkmalere
Kategori:Personer fra Urbino