Arent Aasheim

Arent Nicolai Aasheim (født 17. juni 1749 i Bergen, død 10. juli 1800 i København) var en norsk fysiker. 

Hans far, Stephen Aasheim, var politbetjent i Bergen; moren het Barbara Arentz. Han fikk sin første undervisning i fødebyen, og ble i 1765 dimittert til Københavns Universitet, hvor han tok examen philosophicum 1766. Her studerte han medisin og astronomi og var en tid ansatt som observatør; han var også en kort tid kongelig landmåler. 

Aasheim tok medisinsk eksamen 1776 og ble samtidig dr. med. I 1782 ble han professor designatus i medisin, i 1793 ble han ansatt som vikar for professor Kratzenstein og etter dennes død i 1795, ble han utnevnt til professor i eksperimentalfysikk. Foruten i fysikk holdt han også forelesninger i medisin.

Aasheim utga bare noen få og ubetydelige disputaser; som vitenskapsmann har han ingen betydning, men han ble omtalt som en dyktig lærer og en stiv latiner. Han ble godt likt av studentene for sin uegennyttighet og gavmildhet. Da den største del av universitetets fysiske instrumentsamling gikk til grunne ved brannen i 1795, måtte Aasheim ved egne midler skaffe nye instrumenter til veie. Han døde imidlertid før han rakk å gjøre bruk av dem.

 Kilder 
 Dansk biografisk Lexikon

Kategori:Norske fysikkprofessorer
Kategori:Personer fra Bergen kommune
Kategori:Fødsler i 1749
Kategori:Dødsfall i 1800