Palast der Republik

Palast der Republik («republikkens palass») var en stor bygning på Spreeinsel i bydelen Mitte i Øst-Berlin ved Alexanderplatz, mellom slottsplassen og lysthagen (til sammen kalt Marx-Engels-Platz fra 1954 til 1994). Bygningen stod ferdig i 1976 og hadde som hovedformål å huse DDRs parlament, Volkskammer, men rommet også to store auditorer, kunstgallerier, restauranter og en bowlingbane.Foto av bowlingbanen, april 1976 

Palast der Republik ble reist på en del av området til Berliner Stadtschloss. 3. februar 1945 ble slottet truffet av sprengbomber og en rekke brannbomber, og brant i nesten fire døgn, men hadde vært fullt mulig å restaurere. I likhet med garnisonskirken og slottet i Potsdam ble det likevel revetSlottet i Berlin: Ødeleggelse og rivning, berliner-schloss.de som symbol på et forkastelig samfunnssystem, men under sterke internasjonale protester i 1950. 

 DDRs stolthet 
På folkemunne ble «republikkpalasset» hetende Ballast der Republik («republikkens ballast»), til og med som overskrift i tidsskriftet der Spiegel,Markus Deggerich og Michael Sontheimer: Ballast der Republik, Spiegel 1/2006 eller Erichs Lampenladen («Erichs lampebutikk»)Erichs Lampenladen: Der Palast der Republik, 26. juli 2021 på grunn av det store antallet lyskupler i bygningen.

Det ble innviet i april 1976. Vesttyske journalister som var invitert til ballet til ære for de involverte bygningsarbeiderne, fikk for første gang se Erich Honecker på nært hold. Han minglet i opprømt stemning og tok seg en livlig svingom på parketten med sin kone Margot. Byggverket skulle symbolisere DDRs Weltoffenheit («åpenhet mot verden»);Eva Windmöller og Thomas Höpker: Leben in der DDR (s. 60-61), Goldmann STERN-Bücher, ISBN 3-442-11502-7 men allerede høsten 1976 frøs frontene til, etter at ARD-korrespondenten Lothar Loewe hevdet at østtyske grensesoldater skjøt på mennesker «som på harer».Lothar Loewe, utvist fra DDR 22. desember 1976 Han ble dermed utvist fra DDR, ett år etter utvisningen av Spiegel-korrespondenten Jörg Mettke.Jörg Mettke, utvist fra DDR 16. desember 1975, Chronik der Mauer 

Byggekostnadene var enorme - rundt 750 millioner DDR-Mark gikk med, til stor skade for DDRs statsbudsjett. Musikeren Wolf Biermann sang om Palazzo di Protzo. Men besøkende strømmet til, i et antall på 70 millioner før bygget ble stengt i 1990. Her har Carlos Santana, Joan Baez, Mikis Theodorakis, Miriam Makeba, Udo Jürgens, Mireille Mathieu og Nana Mouskouri stått på scenen. Men i januar 2006 rykket rivningsfolkene inn, selv om to tredjedeler av Tysklands samlede befolkning ønsket å beholde bygget. Stålet ble gjenbrukt - blant annet i verdens høyeste byggverk, Burj Khalifa i Dubai.Erichs Lampenladen: Der Palast der Republik, 26. juli 2021 

 Rivning av Palast der Republik 
I september 1990 ble det oppdaget at det var brukt asbest i Palast der Republik, og bygningen ble stengt. I 2003 vedtok Forbundsdagen å rive bygningen. 

Etter en følelsesladet debatt i Forbundsdagen i begynnelsen av 2006, der et forslag fra Bündnis 90/Die Grünen og Die Linke om å stanse rivningen ble nedstemt med stemmene fra CDU/CSU, SPD og FDP, ble rivningsarbeidet igangsatt 6. februar 2006 av Berlins senator for byutvikling, Ingeborg Junge-Reyer (SPD). Arbeidet tok lenger tid enn planlagt fordi det ble oppdaget mer asbest i bygningen underveis. Rivningen var fullført 2. desember 2008.

Tilhengere av rivningen argumenterte med at Palast der Republik var en uestetisk bygning, at den var et fremmedelement som ødela helheten i Berlins sentrum, at den stod på plassen til en annen bygning som ble rasert av et diktatur og derfor burde gjenoppbygges, og at den i tillegg symboliserte SED-diktaturet og derfor uforenlig med tysk identitet, slik Friedbert Pflüger (CDU) sa det. 

Motstanderne av rivningen mente at bygningen symboliserte det moderne, så det ville være feil å rive den ned og erstatte den med en tidligere bygning. De hevdet bygningens egen nære historie tilsia at den burde få stå, og viste også til at DDRs siste parlament var demokratisk valgt, og i denne bygningen vedtok tysk gjenforening. Centre Pompidou-arkitekten Renzo Piano kalte rivningen en tragedie. 

I begynnelsen av 2005 ble bygningen omdøpt til Palast des Zweifels («tvilens palass») av den norske kunstneren Lars Ramberg, som installerte ordet ZWEIFEL («tvil») i seks meter høye neonlysbokstaver på bygningens tak. KORO har en fast installasjon av Lars Ramberg basert på Palast des Zweifels.«tvilens palass», koro.no

 Humboltforum 
I juni 2013 ble grunnstenen nedlagt til en ny bygning på tomten. Tre av de historiske fasadene er beholdt i Humboltforum som er senter for kultur, kunst og vitenskap.Humboltforum, «Berlins nyeste landemerke» 

 Bilder 

 Referanser 

 Eksterne lenker 

 Bilder av Palast der Republik
 Fotodokumentasjon av rivningen

Kategori:Byggverk i Berlin
Kategori:Mitte
Kategori:DDR
Kategori:Parlamentsbygninger