Billy Wilder

Samuel Wilder (1906–2002), bedre kjent som Billy Wilder, var en østerrikskfødt amerikansk filmregissør, manusforfatter og filmprodusent. Han har hatt stildannende betydning for filmkomedie og -drama. Komedier som Noen har det hett, Irma la Douce og dramaer som Sunset Boulevard og Anklagerens vitne har en betydning langt over sin egen tid.

 Oppvekst og tidlig karriere 
Wilder ble født i Sucha i Galicia i Østerrike-Ungarn (nåværende Polen), av jødiske foreldre. Han vokste først opp i Sucha, men under første verdenskrig flyttet familien til Wien. Wilder hadde på denne tiden kallenavnet «Billie», i USA forandret til «Billy». Etter skolen ble han journalist, først i Wien, og fra 1926 i Berlin. For å forbedre en sped journalistlønn begynte han å bli medforfatter på filmmanus. Slik ble han med på filmklassikeren Menschen am Sonntag, sammen med sin nære ungdomsvenn Fred Zinnemann. Filmen er kanskje den sentrale filmen for den tyske kunstretningen Neue Sachlichkeit. Senere skrev han filmmanuset for ungdomsromanen Emil und die Detektive, sammen med bokens forfatter Erich Kästner.

 Hollywood etter 1934 
Etter at nasjonalsosialistene hadde tatt makten 1933 flyktet Wilder til Paris. Også her fortsatte han å bidra til filmmanus og regisserte sin første film i 1934. Senere samme år fikk han et visum til USA og gikk til Hollywood. Han ble medlem av den store gruppen av emigranter fra Tyskland som også Fritz Lang, Marlene Dietrich, Peter Lorre og Fred Zinnemann tilhørte. Fra 1936 av skrev han filmmanus vanligvis sammen med Charles Brackett, blant annet for Ninotchka, regissert av Ernst Lubitsch og med Greta Garbo i hovedrollen.

Wilders første film som regissør i Hollywood ble suksessen Ung og forelsket (1942). Etter det klarte han å lage suksess etter suksess ikke bare med komedier, men også i film noir-sjangeren som med Dobbelt erstatning. I 1946 vant han Oscar både for beste regi og for beste manus for Forspilte dager.

I 1946/47 ble han sendt til Tyskland som offiser for film og propaganda og laget filmen Moralens vokter i Berlin som har en kritisk blikk på nasjonalsosialister i etterkrigs-Tyskland.

Etter 1950 var Wilder som regel også involvert i produksjonen av filmene sine. Han laget klassikere som Sunset Boulevard (1950), med Gloria Swanson som realitetsflyktende eks-diva; Gresskar i nød (1955) og Noen har det hett (1959), begge med Marilyn Monroe; Anklagerens vitne (1957), igjen med Marlene Dietrich; og Ungkarsleiligheten (1960), som han vant tre Oscar for, og Irma la Douce (1963), begge med Shirley MacLaine.

Billy Wilders alter ego på lerret ble særlig Jack Lemmon og William Holden. Mens Holden var med i mer dramatiske filmer som Sunset Boulevard, Stalag 17 eller Fedora, var Lemmon å se i komedier som Noen har det hett, Irma la Douce, Hold ryggen stiv! og Stopp pressen!. 

 Senere karriere 
I slutten av 1970-årene hadde ikke Wilder samme suksess som tidligere, han jobbet videre som konsulent for United Artists. Han aksepterte tilbudet om å regissere Schindlers liste, men trakk seg, ettersom han hadde mistet flere familiemedlemmer i holocaust og filmen ble for følelsesmessig krevende.

Wilder var gift to ganger og hadde en datter (født 1939). Han døde i 2002, 95 år gammel. Han er gravlagt på Westwood Village Memorial Park Cemetery i Westwood i Los Angeles, nær graven til Jack Lemmon. Marilyn Monroe er også gravlagt på samme kirkegård.

 Registil 
Til tross for at han har laget flest komedier har han ofte hatt en alvorlig undertone eller gjort autoritet latterlig som i Ninotchka og En, to, tre. Han brøt flere tabu i Hollywoods puritanske sensurlov. Allerede hans første film i Hollywood Ung og forelsket hinter til temaet om kjærlighet mellom mindreårige og voksne. Utroskap var fortsatt bannlyst i Hollywood-filmer da han laget Dobbelt erstatning. Også det å la menn spille i kvinneklær med hentydninger til homoseksualitet som i Noen har det hett var kontroversielt.

 Priser 
Wilder vant to Oscar for filmen Forspilte dager (1945), for beste regi og beste filmatisering (sammen med Charles Brackett). For filmen Sunset Boulevard (1950) delte han prisen for beste originalmanus med Charles Brackett og D. M. Marshman jr. I 1960 vant han tre Oscar, for beste film, beste regi og beste originalmanus for filmen Ungkarsleiligheten. Han ble nominert for Oscar for beste regi åtte ganger og for beste manus tolv ganger.

Wilder ble belønnet med en Life Achievement Award av Det amerikanske filminstituttet i 1986. Han vant Golden Globe både for Forspillte Dager og Sunset Boulevard og BAFTA for Ungkarsleiligheten. Wilder har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.

 Filmografi 
 Regissør 
 År  Film  Engasjement 1934  Mauvaise Graine  Regi/Manus/Produsent 1942  Ung og forelsket  Regi/Manus 1943  Veien til Cairo  Regi/Manus 1944  Dobbelt erstatning  Regi/Manus 1945  Forspilte dager  Regi/Manus Death Mills  Regi 1948  Keiservalsen  Regi/Manus Moralens vokter  Regi/Manus 1950  Sunset Boulevard  Regi/Manus 1951  Dagens sensasjon  Regi/Manus/Produsent 1953  Dronningen slår alle veier  Regi/Manus/Produsent 1954  Sabrina  Regi/Manus/Produsent 1955  Gresskar i nød  Regi/Manus/Produsent 1957  The Spirit of St. Louis  Regi/Manus Kjærlighet om ettermiddagen  Regi/Manus/Produsent Anklagerens vitne  Regi/Manus 1959  Noen har det hett  Regi/Manus/Produsent 1960  Ungkarsleiligheten  Regi/Manus/Produsent 1961  En, to, tre  Regi/Manus/Produsent 1963  Irma la Douce  Regi/Manus/Produsent 1964  Kyss meg, tosken  Regi/Manus/Produsent 1966  Hold ryggen stiv!  Regi/Manus/Produsent 1970  Sherlock Holmes privat  Regi/Manus/Produsent 1972  Avanti!  Regi/Manus/Produsent 1974  Stopp pressen!  Regi/Manus 1978  Fedora  Regi/Manus/Produsent 1981  Kompis, kompis  Regi/Manus

 Bare manusforfatter 
 År  Film  Engasjement 1929  Der Teufelsreporter  Manus 1930  Menschen am Sonntag  Manus Ein Burschenlied aus Heidelberg  Manus 1931  Der Mann, der seinen Mörder sucht  Manus Hennes høihet befaler   Manus Der falsche Ehemann   Manus Princesse, à vos ordres!  Manus Emil og detektivene   Manus 1932  Un peu d'amour  Manus Happily Ever After  Manus Der Sieger   Manus Es war einmal ein Walzer  Manus En blond drøm  Manus Scampolo, ein Kind der Straße  Manus Das Blaue von Himmel  Manus 1933  Was Frauen träumen   Manus Madame wünscht keine Kinder   Manus Adorable  Manus 1934  One Exciting Adventure  Manus Music in the Air  Manus 1935  Under Pressure  Manus The Lottery Lover  Manus 1937  Champagnevals  Manus 1938  Blåskjeggs 8. kone  Manus Nesten voksen  Manus  1939  Midnattsdansen  Manus What a Life  Manus Ninotchka  Manus 1940  Rhythm on the River  Manus Vår flyvende korrespondent  Manus 1941  La det ikke bli dag  Manus Jeg blir natten over  Manus 1947  Biskopens kone  Manus (ukreditert) 1948  Ville toner  Manus 1960  Elleve om kuppet  Manus (ukreditert) 1967  Casino Royale  Manus (ukreditert)

 Referanser 

 Eksterne lenker 



 Wilder Bibliografi (ved UC Berkeley) 

Kategori:Regissører fra USA
Kategori:Filmprodusenter fra USA
Kategori:Manusforfattere fra USA
Kategori:Oscar-vinnere (regi)
Kategori:Oscar-vinnere (filmatisering)
Kategori:Oscar-vinnere (originalmanus)
Kategori:BAFTA-vinnere
Kategori:Hollywood Walk of Fame
Kategori:Personer fra USA født i Polen
Kategori:Personer fra USA av østerriksk opphav