Sørlandsk

Sørlandsk (eller sørlandsdialekt) er fellesbetegnelse for dialektene som snakkes i Agder. Helt vest i Agder har dialektene innslag av dialekter fra Sør-Rogaland, mens innslagene av østlandsk med påvirkning fra Vest-Telemark tiltar jo lenger øst man kommer. Mange av dialektene i Agder ble påvirket av dansk og nederlandsk i seilskutetida. Typisk for dialektene er deres mange «bløde/blaude konsonanter», skarre-r og a-endelser (hemmet – hemma, gaten – gada el. gata,, og så videre). De bløte konsonantene begynte trolig i Danmark på 1100-tallet og på 1300-tallet er det tydelig også i dialektene langs kysten av Agder og Rogaland. Overgangen til bløte konsonanter tok slutt på 1700-tallet og lånord som kom inn fra 1700-tallet av har ikke bløte konsonanter feks prute, prate, døyt og skøyte (fra hollandsk).Norsk Tidende, nr 1, 2017, s.16

Dialektene er forskjellige fra by til  by langs kysten og i indre deler av Agder utenom i øvre Setesdal. Innenfor sørlandsk er det et vidt spekter av dialekter med særpreg som gir klare signaler om geografisk tilhørighet.

Innen pronomen er det mange lokale varianter på sørlandsk.

 Pronomen 
 Bokmål Sørlandsk jeg æ, æg, eg, e, je meg mæ, mæg, me du  du deg deg, dei, dè, dæ, du han han, an ham han, an, am, ham hun        hu, ho, o henne hu, ho, henne, henner det dé vi vi, mi, me, okke dere dere, derr, darr, dykk, dykke, dykken, dokke, dåkker de/dem di, dei min/mi/mitt min, mi, mitt din/di/ditt din, di, ditt hans hans, hanses hennes hennes, hoses, hennar vår vår, våres, okka deres (2. person) deres, dåkkar, dykkar,  deres (3. person) deres, disses, deises, deira, deiårs 

 Okka 
Okka (utt.: åkka) er et dialektord fra deler av Sørvestlandet. Det kommer fra norrønt okkar (genitiv av vit «vi to») med samme betydning som eiendomspronomenet «vår», «vårt» eller «våre» på bokmål (som f.eks. okka by, okka hus og okka ræge, for henholdsvis «vår by», «vårt hus» og «våre reker»). Okka er i bruk i lokale dialekter fra sør for Hååna i Hå, og sør til Mandal. Ordet brukes også på Island (okkar) og Færøyene (okkara) med samme betydning og opphav som tilsvarende i Norge.

Skrivemåten okka har også lang historisk bruk: I en «oversettelse» av Romerbrevet til Jær-dialekt fra 1698, omtales Kristus som okka herræ («vår herre»).Språkrådet: Anno 1711 og 1698, ditt og datt, niese og boer, besøkt 13.12.2011 Ivar Aasen, i sin Prøver af Landsmaalet i Norge (1853), skriver okka med o. I hans fotnote til vendingen hjå okke skriver han at det betyr «hos oss» .»Ivar Aasen: Prøver af Landsmaalet i Norge, Christiania, 1853. s. 47-48.

 Noen dialektord 
a - avsted, ute
au – også, òg
aure – ørret
blaud - våt
blaudis - bløtkake
bede - brødskive, som regel påsmurt
blege - sjøørret, Otra-laks 
blød - bløt, mjuk
ede - spise
fua - baken, rompa
fus - først, ledende 
himla – veldig
kjesk - god mat, godteri (noen mener uttrykket kun omfatter saltmat)
kjesken - lyst på kjesk (se over)
kompe - fylt raspeball
nøyler - nøkler
pøs - bøtte
sabla – veldig
smeige - klappe, stryke
smeigeda - godværsdag
snøss - miste hår, røyte
stem - dam med demning
ei ronse – ei huske, disse, føyse
té - til
åglane - ankelene

 Sørlandske dialekter 
Eksempler på dialekter på Sørlandet:
Aust-Agder

Vest-Agder

 Referanser 

 Eksterne lenker 
 Ord og uttrykk du hører i Kristiansand i Fædrelandsvennen 6. desember 2019
 Ordliste for Venneslamålet, et utdrag

 Se også 
Norske dialekter
Setesdalsk

Kategori:Norske dialekter
Kategori:Sørlandet