Joe Lieberman

Joseph Isadore Lieberman (1942–2024) var en amerikansk politiker og advokat. Han tilhørte i utgangspunktet Det demokratiske parti, og representerte delstaten Connecticut i USAs senat fra 1989 til 2013. I sin siste periode som senator var han innvalgt som «uavhengig demokrat».

Liv og virke
Bakgrunn
Joe Lieberman var sønn av Henry, som drev en alkoholforretning, og Marcia (født Manger) Lieberman. Det var en jødisk familie. Besteforeldrerne på farssiden innvandret fra Kongress-Polen, besteforeldrene på morssiden var fra Østerrike-Ungarn.

Joe Lieberman ble utdannet jurist fra Yale Law School. Han arbeidet i et advokatfirma i New Haven før han ble politiker.

 Senator 
Joe Lieberman ble innvalgt til Senatet i 1988, da han slo den sittende republikanske senator Lowell Weicker i det som ble regnet som en av de største overraskelser det valgåret. Lieberman ble siden gjenvalgt med brede marginer i 1994 og 2000.

Lieberman var en av de sterkeste kritikere av president Bill Clintons seksuelle forhold til praktikanten Monica Lewinsky, og det var en av grunnene til at visepresident Al Gore i 2000 hadde valgt ham som sin visepresidentkandidat. 

2000: Lieberman visepresidentkandidat for Al Gore ved presidentvalget i 2000. Lieberman var den første jøden noensinne til å bli nominert av et av de store partiene som visepresidentkandidat i USA. Han var tilknyttet den modern-ortodokse strømning innen ortodoksw jødedom. Al Gore tapte meget knapt presidentvalget.

2004: Lieberman presidentkandidat i demokratenes nominasjonsprosess. Han trakk tilbake sitt kandidatur etter å ha mottatt lite støtte blant velgerne i primærvalgene.

I Senatet ble Lieberman regnet for å være en av de mere sentrumsøkende demokrater, og han var en sterk tilhenger av president George W. Bushs aktivistiske utenrikspolitikk og den bebudede krig mot terror.

Liebermans støtte til Bush fikk venstreorienterte demokrater til i 2006 å forsøke å finne en motkandidat som ville stille opp mot Lieberman, men forskjellige meningsmålinger viste alle at Lieberman i hjemstaten hadde sterk støtte fra både demokratiske og republikanske velgere.

Lieberman var blant de fremste konservative demokratene, som stod republikanerne nært i utenriks- og sikkerhetspolitikken, men i hovedsak fulgte demokratenes linje i økonomiske og sosiale spørsmål. Lieberman tapte knepent demokratenes primærvalg til Senatet i 2006, mye på grunn av sin støtte til Irakkrigen. Han stilte imidlertid til gjenvalg som uavhengig, og vant en klar seier over demokratenes offisielle kandidat, Ned Lamont, som senere ble Connecticuts guvernør. Lieberman satt deretter i Senatet som «uavhengig demokrat».. 

Joe Lieberman innstilling til samkjønnede ekteskap var avvisende. Men han stemte imot foreslåtte forandringer i USAs konstitusjon som skulle ha forbudt samkjønnede ekteskap; dette var fordi hans helhetlig konservative grunninnstilling også innebar at spørsmål av denne art hørte hjemme på delstatlig nivå, og at det var i de forskjellige delstater at en slik bestemmelse måtte ha blitt nedfelt. Han stemte også imot et konstitusjionstillegg mot flaggbrenning. 

Med hensyn til utviklinger i populærkulturer gjorde han felles sak med senator Hillary Clinton mot voldsomme data- og videospill. I blant annet forbrukerrettighets- og skolesaker støttet han en sosial reformpolitikk. Han støtte også i lang tid dødsstraff i visse omstendigheter. 

Han stilte ikke til gjenvalg i 2012.Molly Ball (23. november 2010): Joe Lieberman left with limited 2012 options. Politico.David Halbfinger og Raymond Hernandez (18. januar 2011): No Fifth Term for Lieberman. The New York Times.

Lieberman stemte mot at amerikanere over 55 år skulle få adgang til den offentlige helseforsikringen Medicare.

Død
Joe Lieberman døde den 27. mars 2024 som følge av et fall, på NewYork-Presbyterian Hospital i New York City, i en alder av 82 år.

Forfatterskap
Lieberman forfattet minst ti bøker. Han skrev The Power Broker (1966), som var en biografi om den demokratiske partiformannen John M. Bailey; The Scorpion and the Tarantula (1970), om de tidlige anstrengelser for å kontrollere spredningen av atomvåpen; The Legacy (1981), om de politiske forhold i Connecticut fra 1930 til 1980; Child Support in America: Practical Advice on Negotiating and Collecting a Fair Settlement (1986), en veiledning om metoder for å forbedre innhentelsesgraden av barnebidrag fra betalingsmotvillige fedre; In Praise of Public Life (2000); An Amazing Adventure: Joe and Hadassah's Personal Notes on the 2000 Campaign (2003), med refleksjoner rundt sin visepresidentskampanje i 2000; The Gift of Rest: Rediscovering the Beauty of the Sabbath (2011), skrevet sammen med David Klinghoffer, With Liberty and Justice: The Fifty-Day Journey from Egypt to Sinai (2018), om en reise sammen med rabbi Ari D. Kahn, og The Centrist Solution: How We Made Government Work and Can Make It Work Again (2021).

I sin bok Ticking Time Bomb: Counter-Terrorism Lessons from the U.S. Government's Failure to Prevent the Fort Hood Attack (2011) beskriver han den australske muslimske predikanten Feiz Mohammad, den amerikansk-jemenittiske imam Anwar al-Awlaki, den muslimske kleriker Abdullah el-Faisal, og den pakistansk-amerikanske Samir Khan som «virtual spiritual sanctioners» som benytter internet til å presentere religiøs rettferdiggjørelse av islamistisk terrorisme.

 Referanser 

 Eksterne lenker 


Kategori:Senatorer fra Connecticut
Kategori:Jurister fra USA
Kategori:Personer fra Stamford