Nådegave

Nådegave, (fra gresk) charisma, som direkte oversatt betyr «gave mottatt av nåde») er en spesiell evne som ifølge Det nye testamentet i Bibelen blir gitt av Den hellige ånd til de som tror for at de skal vitne om det kristne budskapet og utføre tjenester i menigheten.Arikkelen «nådegave» (20. februar 2018) i Store norske leksikon (hentet 9. august 2018) Læren om nådegaver kalles karismatikk og hører inn under læren om Den Hellige Ånd og kirken. Nådegaver er særlig nevnt hos Paulus i 1. korinterbrev kapittel 12 til 14, Efeserbrevet kapittel 4 og i Romerbrevet kapittel 12. 

 Nådegaver i paulinsk teologi 

Nådegaver og tjenester er hos Paulus knyttet til det kristne livet i Den Hellige Ånd og Kirken. Når man tar i mot troen på den Treenige Gud (Faderen, Sønnen og Den Hellig Ånd) tar man i mot Guds nåde og Ånden, og man blir en del av kirken. Paulus' undervisning om nådegavene og tjenestene dreier seg om hvordan kirkens indre liv skal ordnes. Han vektlegger at det er den ene og samme Herre og Ånd som gir disse gavene selv om gavene er ulike. Et gjennomgående bilde hos Paulus er at kirken tilsammen utgjør Kristus og Kristi kropp i denne verden, og at hvert medlem er et lem på kroppen med hver sin funksjon og gave. Gavene som er gitt ved den ene og samme Ånd skal være til oppbyggelse, formaning og trøst. Oppbyggelse betyr oppbyggelse for den enkelte, men også at mennesker blir lagt til menigheten, at kirken vokser og at kirkens misjonsoppdrag blir fullført. Derfor formaner Paulus menigheten til ikke å bruke gaver som er til intern oppbyggelse som andre i menighetsfellsskapet ikke forstår (tungetale uten tydning).

I karismatikken har man ofte skilt mellom de overnaturlige og de naturlige nådegavene. De overnaturlige er slike som mennesker av egen evne ikke har forutsetning for å kunne gjøre, slik som tungetale, profeti og helbredelse. Disse er gjerne knyttet til en åndsdåp eller en konkret karismatisk erfaring hvor disse gavene blir gitt. De naturlige gavene er naturlige anlegg og talenter brukt i kirkens fellesskap. En annen måte å skille nådegaver på er mellom de permanente gavene i for eksempel Efeserbrevet og de mer spontane gavene i 1. korinterbrev og Romerbrevet. I Efeserbrevet 4,11 skilles det mellom gavene apostel, profet, evangelist, hyrde og lærer som mer permantente gaver, nærmest embeter. Disse kalles de femfoldige gavene. Kirkerettshistorikeren Sohm Rudolph Sohm hevdet at enhver form for faste strukturer stod i motsetning til den rolle Ånden spilte i Paulus' ekklesiologi (lære om kirken). De fastere gavene og tjenestene vi finner i efeserbrevet og de eldre pastoralbrevene er for Sohm altså mindre normative for kirken enn de yngre vi finner i korinterbrevet og romerbrevet. I embetsforståelse som er basert på pastoralbrevene legger man til grunn embetene: prest, diakon og biskop. I nyere tid har moderne menigheter knyttet til for eksempel naturlig menighetsutvikling og Christian Schwartz metoder vektlagt de femfoldige gavene i efeserbrevet som et prinsipp for vekst i kirken.

Cessation og karismatikk
Enkelte mener at de overnaturlige nådegavene kun var virksomme apostlenes tid. Ifølge noen protestantiske konfesjoner var gaven til å tale i tunger og tyde tungetale kun virksomt i denne korte perioden av kirken, og ikke senere. Dette synet er kjent som cessationisme (ceased=opphøre).

Andre grupper, inkludert pentekostale, og andre såkalte hellighets- konfesjoner, har det motsatte syn, og tror at de åndelige gavene fortsatt blir gitt ved Den Hellige Ånd. På kristne møter i pentekostale forsamlinger kommer disse gavene til uttrykk. De siste 50 år har også nådegavene kommet til uttrykk blant katolske karismatikere, østlig ortodokse, og innen de protestantiske kirkene (se karismatisk kristendom).

Nådegavelister
Paulus bruker ulike lister når han skriver om nådegavene. Listene er mer eller mindre overlappende i de ulike brevene. Og det er vanskelig å dra en skarp grense mellom flere av gavene.

Av nådegaver og tjenester nevnes i bibelen
 visdom
 kunnskap
 trosgave
 helbredelse
 mektige gjerninger
 profeti
 bedømme åpenbaringer
 tungetale
 tydning av tungetale
 apostel
 lærer
 hjelpetjenester
 styringsoppgaver
 salme
 diakontjenesten
 rettlede
 gi
 forstander
 barmhjertighet
 kjenne hemmeligheter
 evangelist
 hyrde

Nådegavene i Bibelen
Nådegavene er hovedsakelig omtalt i Det nye testamentet i Bibelen. 

 Jesaja 11,2 – Herrens Ånd skal hvile over ham...
 Romerne 11,29 – Gud ikke angrer ikke sine nådegaver og sitt kall
 Romerne 12,6 – liste over forskjellige nådegaver, etter den nåde Gud har gitt oss
 1. korinterbrev 12,4 – forskjellige nådegaver men Ånden er den samme
 1. korinterbrev 12,9 – forskjellige gaver, en spesiell trosgave, nådegave ...
 1. korinterbrev 12,28 – ulike oppgaver i menigheten, apostler, profeter, lærere ... 
 1. korinterbrev 12,30 – ikke alle har fått (de samme) nådegavene ...
 Efeserbrevet 4,11 – Det som kalles de femfoldige tjenestegavene/embetsgaver

Andre betydninger
 Nådegave som en naturgave – Naturlig talent.

Referanser

Inter Collegas nr. 2 2010 Den karismatiske bevegelse av Tormod Engelsviken s.13

 Kilder 
 Bibelen, Det Norske Bibelselskap.

Eksterne lenker
 Rudolph Sohm on Charisma
 Bibelen, Det Norske Bibelselskap
 Kirkevekst og Data – Om nådegavene
 Utrustningssenteret 24/7 – med fokus på det profetiske

Kategori:Kristen teologi
Kategori:Første korinterbrev
Kategori:Romerbrevet

it:Carisma (cristianesimo)
ru:Святой Дух#Дары Святого Духа