Høyre- og venstrekjøring

Bestemmelser om høyre- og venstrekjøring omhandler hvilken side av veien trafikken skal ferdes på, og sikrer at møtende kjøretøy holder til hver sin side av veien. Høyrekjøring, slik som i Norge er mest utbredt i verden i dag. Omtrent 34 % av verdens befolkning kjører på venstre side av veien, mens 66 % har høyrekjøring. Målt i vegstrekninger er 28 % av verdens veier regulert for venstrekjøring, mens høyrekjøring gjelder på 72 % av veiene.

For jernbane er venstrekjøring litt mer utbredt enn for bil. Til sjøs og i lufta praktiseres høyrekjøring overalt.

Venstrekjøring gjelder for det meste i land som historisk eller kulturelt har tilknytning til Storbritannia, og de eneste landene i Europa med venstrekjøring i dag er Storbritannia, Irland, Kypros og Malta (men ikke Gibraltar). De er alle øyer, og det finnes derfor ingen landegrense (og ingen bro eller tunnel) i Europa med veksel. Sverige gikk som det siste kontinentale landet i Europa over til høyrekjøring 3. september 1967, deretter Island i 1968.

Grenser med veksel finnes imidlertid i Asia, Afrika og Sør-Amerika, hvor venstrekjøring finnes i en rekke tidligere britiske kolonier. Andre land er Japan og Thailand samt Indonesia og Surinam, begge tidligere nederlandske kolonier, som hadde innført venstrekjøring før Nederland ble erobret av Napoleon.

Historie
Innledning
Mangel på skriftlige kilder gjør det vanskelig å fastslå kjøreregler før 1700-tallet. De første lovreguleringer kommer fra tidlig 1700-tallet, men det kan antas at det i flere land kun er en formell fastsettelse av gjeldende praksis. Det første sikre vitnesbyrd om lovfestet krav om valg av kjøreretning finnes i en svensk forordning om postvogner fra 1718. En engelsk lov fra 1756 påbød trafikken på London Bridge å holde til venstre, mens en forordning fra 1758 påbød lastevogner i København å holde til høyrehttps://denstoredanske.lex.dk/f%C3%A6rdselsretning.

Arkeologer har allikevel avdekket enkelte spor som kan fortelle oss litt om kjørevaner i tidligere tider. I 1998 ble det funnet en godt bevart vei inn til et romersk steinbrudd nær Swindon i England. Sporene i veien var mye dypere på den ene siden av veien enn på den andre, noe som kan skyldes at vognene kjørte tomme inn i steinbruddet og kom ut igjen fullastet med stein. Sporene tyder på at romerne, i hvert fall her, kjørte på venstre side av veien.Which side of the road do they drive on? (Brian Lucas). En annen studie av veier i Pompeii i Italia og noen andre romerske byer tyder på at trafikken holdt mot høyre ved møtePoehler, Eric E. (2017). The Traffic System of Pompeii. New York: Oxford University Press.

Mange mener at reisende på hest i eldre tider også red på venstre side av veien. Siden de fleste mennesker er høyrehendte ville ryttere holde i tømmene med venstre hånd for å ha høyre hånd fri til å hilse på venner eller forsvare seg med sverd mot fiender om nødvendig.

Sent på 1700-tallet fant et skifte sted i land som blant annet USA, når større vogner trukket av flere hester ble tatt i bruk i industrien. Vognene hadde ikke noe førersete, så føreren satt på bakerste hest til venstre og holdt pisken i høyre hånd. Det var da naturlig at føreren foretrakk at møtende trafikk passerte til venstre slik at han kunne være sikker på at vognhjulene gikk klar av motgående vogner. Dette oppnådde han ved å kjøre på høyre side av veien.

På de fleste tidlige motorkjøretøyer ble førersetet plassert i midten. Etter hvert begynte noen bilprodusenter å plassere det mot sentrum av veien for å hjelpe sjåføren med å holde avstand til møtende trafikk, mens andre produsenter plasserte førersetet på den andre siden, slik at sjåføren skulle kunne unngå å skade bilen mot vegger, hekker og andre hindringer i veikanten. Til slutt var det den første av disse idéene som vant.

Danmark og Norge
Ingen sikre kilder finnes i dag om sidevalg i trafikk før 1700. Det kan bety at høyrekjøring ble praktisert før det ble formelt fastsatt i lov. Norge og Danmark var i union under samme konge, men hadde separat lovgivning. I Danmark ble høyrekjøring formelt fastslått ved dansk lovgivning 13. desember 1793. I Norge er den eldste kjente forordning om høyrekjøring gitt av veimester Lars Ingier i 1807, skjønt det knapt var landeveier i Norge på den tiden som tillot to vogner å møtes side ved side. Forordningen gjaldt bare i Akershuus, Kristians og Smålenene amter, (senere Akershus, Hedmark og Østfold fylker). Høyreregelen ble for hele Norges del bekreftet i veiloven av 1824.

Sverige og Finland
I Sverige fastsatte en kongelig forordning i 1718Kongl Maj:ts Førordning angående Postväsendets och Gästgifveriernas sammanfogande 1718 at postvogner skulle holde til høyre ved møte langs veien. Forordningen ble endret av ukjent årsak i 1734 etter kun 16 år, og venstrekjøring fastsatt"Høgertrafik i Sverige och Finland". Det kan tyde på at venstrekjøring ble praktisert før 1718. Forordningen opphørte å gjelde i 1868, og frem til 1916, da venstrekjøring igjen ble fastsatt i en forordning, gjaldt venstrekjøring ved hevd. Høyrekjøring ble innført fra 3. september 1967 («Dagen H»).

Finland inngikk som en del av kongedømmet Sverige siden middelalderen. Finland fulgte da samme praksis som Sverige og hadde venstrekjøring. I 1809 ble Finland avstått til Russland, som tradisjonelt hadde høyrekjøring. Finland var et eget hertugdømme innen Russland og hadde noe selvstyre. Svensk lov fortsatte å gjelde, men 8. juni 1858 ble høyrekjøring innført.

Storbritannia
Britene holdt seg på venstre side. De hadde mindre vogner, og føreren satt som regel framme til høyre på vogna. Derfra kunne han bruke langpisken med høyre hånd uten at den rotet seg opp i lasten bak ham. Fra denne posisjonen, på høyre side av vogna, var det lettest å vurdere sikkerhetsmarginene til møtende trafikk ved å få dem til høyre for seg, altså holdt de seg på venstre side av veien. Land som etter hvert ble en del av det britiske imperiet adopterte også venstrekjøringsregelen, riktignok med noen få unntak. Canada, for eksempel, byttet etter hvert til høyrekjøring for å gjøre det enklere når de skulle krysse grensen til og fra USA.
Frankrike
Politiske begivenheter i Frankrike hadde stor innflytelse på folks kjørevaner. Fram til revolusjonen i 1789 førte aristokratiet vognene sine på venstre side av veien, og tvang bøndene over på høyre side. Men da revolusjonen startet prøvde de desperat å skjule sin identitet ved å kjøre sammen med bøndene på høyre side. I 1794 hadde den franske regjeringen innført høyreregelen i Paris, og dette spredte seg videre til andre regioner etter hvert som Napoleon erobret nye områder.
Sentral- og Øst-Europa
Landene i Europa som sto i mot Napoleon, holdt seg på venstre side av veien. Omleggingen til høyre side skjedde gradvis i flere land, slik at deler av landet hadde venstrekjøring og andre deler hadde høyrekjøring samtidig. I Nederland hadde Rotterdam venstrekjøring til 1917, mens resten av landet hadde høyrekjøring. Etter oppløsningen av keiserdømmet Østerrike-Ungarn, som hadde venstrekjøring, gikk de nye statene gradvis over til høyrekjøring. I Østerrike gikk Vorarlberg over i 1921, Nord-Tirol i 1930, Kärnten og Øst-Tirol in 1935, og resten av landet i 1938. I Romania hadde Transilvania, Banat og Bukovina venstrekjøring til 1919, mens Wallachia og Moldavia allerede hadde høyrekjøring. De delene av Polen som hadde hørt til det tyske riket og til Russland hadde høyrekjøring, mens den tidligere østerrikske del endret i løpet av 1920-tallet. Kroatia og Slovenia skiftet til høyrekjøring da de ble innlemmet i Kongeriket Jugoslavia i 1918, mens Istria og Dalmatia allerede hadde høyrekjøring. I Tsjekkoslovakia var endringen planlagt til å gjennomføres i 1939 og ble påskyndet av den tyske okkupasjonen. Tilsvarende la Ungarn om i 1941. Den vestlige delen av Ukraina var inntil 1918 en del av Østerrike-Ungarn og hadde da venstrekjøring, mens det øvrige Ukraina var en del av Russland og hadde høyrekjøring.. I dag har hele Ukraina høyrekjøring.
Italia
I Italia kunne hver provins fra og med 1901 fastsette sine egne trafikkregler, inklusive hvilken side av veien det skulle kjøres på. Baedeker reisehåndbok for 1903 omtaler variasjonene. Som eksempel hadde de nord-italienske provinsene Brescia, Como, Vicenza og Varese høyrekjøring, mens provinsene Lecco, Verona og Varese og byene Milano, Torino og Firenze hadde venstrekjøring. Roma hadde venstrekjøring, mens området rundt hadde høyrekjøring.. I 1923 beordret Benito Mussolini all trafikk til å gå over til høyrekjøring.

Portugal og Spania 
Portugal endret til høyrekjøring i 1928. Spania hadde både høyre- og venstrekjøring, lignende Italia, til 1924.

I 2023 er det bare fire land i Europa som har venstrekjøring; Storbritannia med Isle of Man og Kanaløyene, Irland, Kypros og Malta.

Tyske kolonier
Tyskland hadde kolonier i Afrika, Kina og Stillehavet. Tyskland innførte høyrekjøring ved lov i 1910Kincaid 1986 side 103. I Samoa ble det innført i 1912 og i Togo fra 1913Hertzfeld (2010) side 114. Det er uklart om loven også omfattet de øvrige koloniene. Det var svært få biler i de tyske koloniene før 1914 Hertzfeld (2010) side 114. 

Tyskland mistet alle koloniene i Versailles-freden i 1919. Koloniene ble overtatt av Storbritannia, Frankrike, Belgia, Australia, New Zealand, Japan og Kina. Storbritannia, Australia, New Zealand og Japan innførte venstrekjøring i sine nye kolonier. 

Afrika Kincaid 1986 side 104:

-	Togo; delt mellom Storbritannia og Frankrike

-	Kamerun; delt mellom Storbritannia og Frankrike

-	Tysk Sydvest-Afrika (i dag Namibia); overtatt av Sør-Afrika

-	Tysk Øst-Afrika (i dag Tanzania, Rwanda og Burundi); overtatt av Storbritannia og Belgia

Stillehavet Kincaid 1986 side 104:

-	Tysk Ny-Guinea (i dag Papua New Guinea); overtatt av Australia

-	Marshall-øyene: overtatt av Japan

-	Karolinene (i dag Mikronesia og Papua); overtatt av Japan

-	Marianene (i dag Nord-Marianene og Guam); overtatt av Japan

-	Nauru; overtatt i fellesskap av Storbritannia, Australia og New Zealand

-	West Samoa (i dag Samoa): overtatt av New Zealand

Kina

-	Kiautschou (i dag Kina); overtatt av Kina

Se videre under de enkelte land.

Samoa
Samoa endret til venstrekjøring i 2009. Begrunnelsen var å gjøre det mer attraktivt å importere brukte biler fra New Zealand og Australia.

Land og territorier med venstrekjøring
Europa
 I dag 
Irland, Storbritannia med Kanaløyene og Isle of Man, Malta, Kypros,
 Tidligere 
 Bosnia-Herzegovina (til 1. desember 1918)Kincaid (1986) side 185
 Finland (til 8. juni 1858)
 Frankrike (til 1792)Johanna Greil: Linksverkehr: Wenn alles andersrum läuft.  In: Nachrichten aus Ostbayern. 1. Oktober 2018, auf idowa.de, abgerufen am 25. August 2019.
 Færøyene på øya Vágar (1. januar 1943 til 1. januar 1945)Kincaid (1986) side 96
 Gibraltar (til 16. juni 1929) Kincaid (1986) side 109
 Island (til 26. mai 1968)
 Italia (til 1866). Høyrekjøring i hele Italia fra 20. oktober 1924: Kincaid (1986) side 125
 1866–1910 regionvis omlegging i land-distriktene 
 Noen av de større byene inntil 20. oktober 1924
 Kroatia (til 1. desember 1918)
 Deler av Polen:Kincaid (1986) side 151
 Galizien inntil 1920
 Portugal (til 1. juni 1928)
 Romania:
 Transylvania, Banat og Bukovina til 1919
Slovakia (inntil 15. mars 1939)Kincaid (1986) side 89
 Slovenia, (til 1. desember 1918)
 Sverige (til 3. september 1967)
 Deler av Spania inntil 1924:)The News International 27. oktober 2020l
 Regionale forskjeller til 10. april 1924
 (Madrid til september 1924)
 Tsjekkia (til 1938/1939): 
 Sudetenland inntil 10. oktober 1938
 Øvrige Tsjekkia inntil 15. mars 1939
 Ukraina
 Vestre Ukraina til 1922
 Ungarn (inntil 6. juli 1941 unntatt: Budapest inntil 9. november 1941) Kincaid (1986) side 114-115
 Østerrike: Kincaid (1986) side 47
 Wien: 12. juli 1852 til 18. september 1938
 Vorarlberg: 1915 til 21. august 1921
 Tirol (utenom Øst-Tirol): 1915 til 1. april 1930
 Øst-Tirol: 1915 til 14. juni 1935
 Kärnten: 1915 til 14. juni 1935
 Steiermark: 1855 til 18. september 1938
 Salzburg: 1854 til 1. april 1930 unntatt:
 St. Johann im Pongau distrikt; (vest for elven Lend): 1915 til 1. april 1930
 Zell am See distrikt : 1915 til 18. september 1938
 Oberösterreich: 1915 til 18. september 1938
 Niederösterreich. 1875 til 18. september 1938
 Burgenland sørlige del: 1915 til 30. juni 1938
 Burgenland nordlige del: 1915 til 18. september 1938

Afrika
I dag
Botswana, Kenya, Lesotho, Malawi, Mauritius, Mosambik, Namibia, Swaziland, St. Helena, Seychellene, Sør-Afrika, Tanzania, Uganda, Zambia, Zimbabwe
 Tidligere 
 Angola (til 1928)
 Etiopia (til 7. juni 1964)
 Eritrea (til 7. juni 1964)
 Britisk Somaliland (til 1960)
 Gambia (til 30. september 1965)
 Ghana (til 3. august 1974)
 Guinea-Bissau (til 31. mai 1928)
 Britisk Kamerun (= Nordkamerun) (til 1961):
 Endret til venstrekjøring 1924
 Endret til høyrekjøring 1961
 Kapp Verde (til 1. juni 1928)
 Nigeria (til 1. april 1972)
 Sierra Leone (til 28. februar 1971)
 Somalia (til 1968)
 Sudan (til august 1973)
 deler av Togo:
 I britisk område utenom Lomé (August 1914 til 3. april 1974)
 Lomé (August 1914 til 30. september 1920)

Amerika
 I dag 
Anguilla, Antigua og Barbuda, Bahamas, Barbados, Bermuda, Caymanøyene, Falklandsøyene, De amerikanske Jomfruøyer, De britiske Jomfruøyer, Dominica, Grenada, Guyana, Jamaica, Montserrat, Saint Vincent og Grenadinene, Saint Kitts og Nevis, Saint Lucia, Surinam, Trinidad og Tobago, Turks- og Caicosøyene
 Tidligere 

 Argentina til 2. oktober 1944Kincaid (1986) side 34
 Belize til 1. oktober 1961Kincaid (1986) side 50
 Canada (øvrige Canada har alltid hatt høyrekjøring) Kincaid (1986) side 60:
 British Columbia: Innland til 15. juli 1920, kyst til 1. januar 1922
 New Brunswick til 1. desember 1922
 Nova Scotia til 15. april 1923
 Prince Edward Island til 1 .mai 1924
 Newfoundland til 2. januar 1947

 Panama til 15. april 1943Kincaid (1986) side 145
 Uruguay til 2. september 1945Kincaid (1986) side 179
 Falklandsøyene til 2. april 1982 og fra 14. juni 1982Kincaid (1986) side 99

Asia
 I dag 
Bangladesh, Bhutan, Brunei, Hongkong, India, Indonesia, Japan, Macao, Malaysia, Maldivene, Nepal, Pakistan, Papua Ny-Guinea, Singapore, Sri Lanka, Thailand, Øst-Timor
 Tidligere 
 Kina (inntil 1946):
 opprinnelig var det både høyrekjøring og venstrekjøring i Kina
 omlegging til høyrekjøring fra 1. januar 1946 (unntatt i Kanton, Shanghai og Kunming)
 omlegging til høyrekjøring i Kanton, Shanghai og Kunming fra 13. juli 1946
 Myanmar (inntil 1970)
 Nord-Korea (inntil 1945/1946)
 Filippinene (inntil 10. mars 1945)
 Sør-Korea (inntil 1. april 1946)
 Deler av Jemen
 omlegging til høyrekjøring fra 1. januar 1977 i den daværende Den demokratiske folkerepublikken Jemen (Sør-Jemen)

Australia og Oceania
Australia, Christmasøya, Cookøyene, Fiji, Kiribati, Nauru, New Zealand, Niue, Norfolkøya, Papua Ny-Guinea, Pitcairnøyene, Salomonøyene, Samoa, Tokelau (New Zealand), Tonga, Tuvalu

Jernbane

I de fleste land kjører togtrafikken på samme side som veitrafikken. I en del land er det venstrekjøring på jernbane og høyrekjøring på vei. I Europa gjelder dette Belgia, Frankrike, Italia, Monaco, Portugal, Slovenia, Sverige og Sveits. Trikker opererer vanligvis på samme side som veitrafikken på grunn av seksjoner langs veier. I Storbritannia og Irland er det venstrekjøring på jernbane og vei. Dette gjelder dobbeltspor. På enkeltspor kan tog møtes på valgfri måte. Norge og Danmark har høyrekjøring og må bytte side nær grensen til Sverige. Mellom Sverige og Norge går kun enkeltspor, så det er ikke noe problem, men en bro har blitt bygget for å bytte side i Malmö nær grensen mellom Sverige og Danmark. Det er mange broer ved grensene mellom høyre- og venstrekjøring i Europa, og de ligger på et egnet sted, ofte et stykke fra grensen.

Se også
Dagen H

Litteratur
 Herzfeld, Andreas: Die Geschichte der deutschen Kennzeicen, Deutsche Gesellshaft für Flaggenkunde e.V. 2010 ISBN 978-39-35131-11-7
 Hvidt, Kristian: Færdselsreglernes historie 1-3 i Dansk Vejtidsskrift nr 2 ,nr 3 ,nr 4 /1991
 Kincaird, Peter: The Rule of the Road. An International Guide to History and Practice, Greenwood Press 1986 ISBN 0-313-25249-1
 Lay, Maxwell Gordon: Ways of the World: A History of the World's Roads and the Vehicles that Used Them Rutger's University Press, 1992 ISBN 978-0813-517-58-2 Reprint 1999 ISBN 978 0813-526-91-1
 Parker, Neil/Weeks, John: Registration Plates of the World, Europlate 2004 ISBN 0-950-27357-0 
 Rønning, Axel: Trafikkreglenes historie i Norsk vegtidsskrift nr 11/1957 

 Referanser 

Kategori:Veitrafikkregler