Asurnasirpal I

Asurnasirpal I (akkadisk: Aššur-nāṣir-apli I, innskrevet som maš-šur-PAB-A, «guden Aššur er beskytter av arvingen») var konge av Assyria i tiden 1049–1031 f.Kr. og den 92. som var listet på den assyriske kongeliste. Han var sønn og etterfølger av Sjamsi-Adad IV, og styrte i 19 år Khorsabad Kinglist, tablet IM 60017 (excavation nos.: DS 828, DS 32-54), iv 5. i en vanskelig periode av assyrisk historie, merket av hunger og krig med nomadestammer fra ørkenen i vest. Han er best kjent for sin bønn om soning og anger til Ištar av Nineve.

 Liv og virke 
I henhold til en kongelig hymne som komponert til hans ære, ble han født «i fjellene som ingen kjenner», noe som kan antyde at han ble født i landflyktighet, eller kanskje et litterært grep, da det fortsetter: «Jeg var uten forståelse og ba ikke for deres majestet.» Det forteller at da Ištar utpekte ham til konge, han hadde gjenopprettet hennes religiøse kult. Kjent fra en enkelt kopi i Asurbanipals bibliotek, inkluderer det en bønn til gudinnen om gi ham helsen tilbake fra den sykdom som har rammet ham, siterer hans gjenopprettelse av tempelet og bønn for å overtale henne. Den adresserer Ištar av Nineve og Ištar av Arbil som om de var to adskilte guddommer.Lambert, W.G.: «Ištar of Nineveh» i: Iraq 66, s. 35–39. En annen, fragmentert litterær bønn takket henne for hennes gunst.Fischer, S. (1998): «Aššur-naṣir-apli I» i: Radner, K.: The Prosopography of the Neo-Assyrian Empire, bind 1, Del I: A. The Neo-Assyrian Text Corpus Project. s. 204–205.

En enkelt, kort mursteininskripsjon kommer fra hans palass i Assur,RIMA 2 A.0.92.1:1. som var lokalisert mellom sørvest fronten av zigguraten og Anu-Adad-tempelet. Den hvite obelisk White Obelisk, BM 118807. er tidvis tilskrevet ham av historikere, men oftere til hans senere etterfølger med samme navn, Aššur-nāṣir-apli II, på grunn av dets interne innhold (jakt, militære kampanjer, og videre) passer bedre til hva som er kjent om hans styre.Wiseman, D. J. (1975). "XXXI: Assyria & Babylonia 1200–1000 BC" i: Edwards, I. E. S.; Gadd, C. J.; Hammond, N. G. L.; Solberger, S.: The Cambridge Ancient History, Volume II, Part 2, History of the Middle East and the Aegean Region, 1380–1000 BC. Cambridge University Press. s. 469–470. Den synkroniserte kongeliste Synchronistic Kinglist, Ass 14616c (KAV 216), iii 4. oppgir hans babylonske motpart som Kaššu-nādin-aḫi (ca. 1006–1004 f.Kr.), men sannsynligvis kun for stilistiske hensikter da det synes som at det ikke var noen nedtegnet kontakt mellom de to kongedømmene i denne perioden.Brinkman, J. A. (1968): A Political History of Post Kassite Babylonia, 1158–722 BC. Pontificium Institutum Biblicum. s. 29.

Han ble etterfulgt av sin sønn, Salmanassar II, som nevner ham på en av sine inskripsjoner RIMA 2 A.0.93.1:4. og senere av en annen sønn, Assur-rabi II, som fikk et langvarig styre.

 Referanser 

Kategori:Assyriske konger