Bette Davis

Ruth Elizabeth «Bette» Davis (1908–1989) var en amerikansk skuespiller. Hun regnes som en av filmhistoriens største skuespillere og var kjent for sin villighet til å spille usympatiske og sardoniske rollefigurer. Davis gjorde seg bemerket i en rekke filmsjangre, fra kriminalfilmer og melodrama fra samtiden, til historiske filmer og periodedrama, samt enkelte komedier. Hun hadde likevel størst suksess med romantiske dramafilmer.

Davis mottok to Oscar for beste kvinnelige hovedrolle, en for rollen som Joyce Heath i filmen Tilbake til livet (1935) og en for rollen som Julie Marsden i filmen Jezebel (1938). Davis var også nominert ytterligere ni ganger, siste gang i 1962 for rollen som Baby Jane Hudson i Hva hendte med Baby Jane?. I 1999 ble hun kåret til tidenes nest største kvinnelige filmlegende av Det amerikanske filminstituttet.

 Barndom 
Ruth Elizabeth Davis, fra tidlig barndom kalt «Betty», ble født i 55 Cedar Street i Lowell i Massachusetts. Hun var datter av Harlow Morrell Davis, en jusstudent fra Augusta i Maine, og Ruth Augusta «Ruthie» (pikenavn Favor), fra Tyngsborough i Massachusetts.Ancestry.com fødselsattester fra Massachusetts 1840-1915, side 448 i boken i Somerville Betty ønsket å bli skuespillerinne etter å ha sett Rudolph Valentino i De fire Ryttere (1921) og Mary Pickford i Lille Lord Fauntleroy (1921). Hun endret skrivemåten på navnet sitt til «Bette» etter Honoré de Balzacs La Cousine Bette.

 Karriere 
 1930- 1950-tallet 
Davis hadde sin filmdebut i dramafilmen The Bad Sister (1931). Hun hadde filmkontrakt med Warner Bros. i 1930-årene, men var lite fornøyd med rollene og manuskriptetene hun ble tilbudt. Overbevist om at filmene hun ble tvunget til å spille inn skadet hennes framtidige karriere, takket Davis ja til en rolle i en engelsk film i 1936. Hun ble da stevnet av Warners. Saken pågikk i England, hvor Warners vant. Olivia de Havilland vant en lignende sak i 1943.

Under andre verdenskrig frontet Davis flere kampanjer til innsamling av penger til forsvaret. Hun solgte flere millioner krigsobligasjoner, og dukket opp i reklamer som appellerte til det amerikanske folket. Hun framførte sangen «They're Either Too Young or Too Old» i musikalkomedien Takk din lykkestjerne (1943), hvor flere de største amerikanske skuespillerne og artistene opptrådte. Pengene gikk til Hollywood Canteen, et spisested i Hollywood som Davis hadde vært med å stifte, der soldater ble tilbudt mat og underholdning. Davis spilte seg selv i musikalkomedien Hollywood Canteen (1944), der handlingen er langt til spisestedet.

Mot slutten av 1940-årene var ikke Davis like populær blant publikum, og flere av filmene hennes tapte penger. Hun fikk et stort comeback i rollen som den aldrende teaterstjernen Margo Channing i dramafilmen Alt om Eva (1950). Davis ble kåret til beste kvinnelige skuespiller på Cannes filmfestival og av New York Film Critics Circle. Hun ble også kåret til beste kvinnelige skuespiller av San Francisco Film Critics Circle, som hadde kåret henne til verste kvinnelige skuespiller i 1949, i film noiren Bakom skogen. Davis takket ja til hovedrollen i musikalen Two's Company i 1952. Det hadde 90 forestillinger på Alvin Theatre i New York, før Davis måtte trekke seg grunnet en operasjon. Mot slutten av 1950-årene hadde flere av Davis' filmer spilt inn lite penger, og hun spilte istedenfor gjesteroller i flere TV-serier. Fra 1959 til 1960 turnerte Davis i USA, sammen med sin daværende ektemann Gary Merrill, med stykket The World of Carl Sandburg.

 1960- 1980-årene 
Etter flere år med dårlig mottakelse av filmene sine, takket Davis ja til rollen som Maxine Faulk i Tennessee Williams' stykke Iguana-natten som åpnet på Royale Theatre 28. desember 1961. Hun forlot stykket fire måneder senere. Davis hadde et nytt comeback i rollen som den aldrende barnestjernen Baby Jane Hudson, i den psykologiske thrilleren Hva hendte med Baby Jane? (1962). Hun forhandlet seg til 10 prosent av filmens overskudd, i tillegg til den faste lønnen. Filmen ble en av årets største suksesser. Forholdet mellom Davis og Joan Crawford ble ofte omtalt i amerikanske medier, som satte de to kvinnene opp som konkurrenter. Mange var overrasket da Davis takket ja til å spille mot Crawford. Forholdet mellom de to kvinnene skal ha vært kaldt, men det var likevel planer om en ny film med dem i 1964, thrilleren Hysj, hysj, Charlotte, som Crawford senere ble byttet ut med til fordel for Olivia de Havilland.

Davis' siste framføring på en teaterscene var i Miss Moffat i 1974, en musikalversjon av dramafilmen The Corn Is Green (1945), som hun hadde spilt hovedrollen i. Stykket ble avsluttet ti dager etter at det åpnet på sin landsturné, i Philadelphia, da Davis trakk seg grunnet ryggproblemer. Filmene Davis spilte i på 1970- og 1980-tallet fikk ikke spesielt mye oppmerksomhet, men hun var likevel en hyllet skuespiller. I 1974 ble hun belønnet med en Cecil B. DeMille Award og i 1977 ble hun den første kvinnen som mottok en Life Achievement Award av Det amerikanske filminstituttet. Siste del av karrieren var Davis mest aktiv innen TV. Hun vant en Primetime Emmy Award for Strangers: The Story of a Mother and Daughter (1979) med Gena Rowlands, og ble nominert for rolletolkningene sine i White Mama (1980) og Millionarven Del 1 (1982). Davis spilte også biroller i to Disney-filmer, Dr. Gannon og hans roboter (1978) og En fremmed i skogen (1980). Hennes siste filmrolle var som en ond, gammel stemor i komedien Wicked Stepmother (1989).

Davis har to stjerner på Hollywood Walk of Fame, for film og fjernsyn. I 1999 ble hun kåret til tidenes nest største kvinnelige filmlegende av Det amerikanske filminstituttet, kun slått av Katharine Hepburn.

 Privatliv 
Davis var gift fire ganger, først med Harmon Nelson fra 1932 til 1938, Arthur Farnsworth fra 1940 til hans død i 1943, William Grant Sherry fra 1945 til 1950, og tilslutt Gary Merrill, hennes motspiller i Alt om Eva, fra 1950 til 1960. Hun fikk datteren Barbara Davis Sherry i 1947 med Sherry, og adopterte barna Margot Merill og sønnen Michael Merill i 1950 og 1952 med Merrill.

Davis døde av brystkreft 6. oktober 1989 på American Hospital of Paris i Neuilly-sur-Seine i Frankrike. Hun er gravlagt på Forest Lawn Memorial Park i Hollywood Hills.

 Oscarmilepæler 
mini|Davis i traileren til Seier i mørket (1939). Dette var en av ti filmer hun ble nominert til Oscar for.

I 1962 ble Davis den første personen til å bli tildelt ti Oscar-nominasjoner for skuespill. Siden har kun fire skuespillere opplevd denne bragden: Meryl Streep (med 19 nominasjoner og tre seire), Katharine Hepburn (tolv nominasjoner og fire seire), Jack Nicholson (tolv nominasjoner og tre seire) og Laurence Olivier (ti nominasjoner og to seire). Steven Spielberg kjøpte Davis' Oscar-priser for Tilbake til livet (1935) og Jezebel (1938) da de ble auksjonert til prisen av henholdsvis 207 500 og 578 000 amerikanske dollar, for så å gi dem til Academy of Motion Picture Arts and Sciences (Oscarakademiet).

Davis ble nominert til Oscar for følgende filmer:
 1935: Vant for Tilbake til livet
 1938: Vant for Jezebel
 1939: Nominert for Seier i mørket
 1940: Nominert for Brevet
 1941: Nominert for Kvinnen uten hjerte
 1942: Nominert for Under nye stjerner
 1944: Nominert for Mr. Skeffington
 1950: Nominert for Alt om Eva
 1952: Nominert for Filmstjernen
 1962: Nominert for Hva hendte med Baby Jane?

 Filmografi 

1931 – Bad Sister
 1931 – Peggys egteskap
 1931 – Waterloo-bro
1931 – Way back home
1932 – The Menace
 1932 – Større enn kjærligheten
1932 – Hell's House
1932 – So Big!
 1932 – En societetskvinne
1932 – The Dark Horse
1932 – The Cabin in the Cotton
 1932 – Tre på en fyrstik
 1932 – 20.000 år i Sing-Sing
1933 – Parachute Jumper
1933 – The Working Man
1933 – Ex-Lady
1933 – Bureau of Missing Persons
1933 – Just Around the Corner
1934 – The Big Shakedown
 1934 – Siste skrik fra Paris
1934 – Jimmy the Gent
1934 – Fog Over Frisco
 1934 – En kvinnes slave
1934 – Housewife
 1935 – Grensebyen
1935 – The Girl from 10th Avenue
1935 – Front Page Woman
1935 – Special Agent
 1935 – Tilbake til livet
 1936 – Den forstenede skog
 1936 – Den gylne pil
1936 – Satan Met a Lady
 1937 – En merket kvinne
 1937 – En bokser blant gangstere
 1937 – En herre efter midnatt
1937 – That Certain Woman
 1938 – Jezebel
 1938 – Søstrene
 1939 – Seier i mørket
1939 – Juarez
 1939 – Kvinne mot kvinne
 1939 – Dronningens elsker
 1940 – Alt dette og himmelen også
 1940 – Brevet
1941 – Den store løgnen
1941 – Shining Victory
1941 – The Bride Came C.O.D.
 1941 – Kvinnen uten hjerte
 1941 – Mannen som kom til middag
1941 – I dette vårt liv
 1942 – Under nye stjerner
 1943 – En dag skal komme
1943 – Takk din lykkestjerne
1943 – Old Acquaintance
1943 – Mr. Skeffington
1944 – Hollywood Canteen
1945 – The Corn is Green
1946 – Stjålet liv
1946 – Bedrag
1948 – Winter Meeting
1948 – Junibruden
 1949 – Bakom skogen
 1950 – Alt om Eva
1951 – Betal mitt liv
1951 – Kvinne uten skrupler
1952 – Telefon fra en ukjent
 1952 – Filmstjernen
 1955 – Dronningens favoritt
1956 – Storm Center
1956 – The Catered Affair
1959 – John Paul Jones
 1959 – Syndebukken
 1961 – Lomma full av flaks
 1962 – Hva hendte med Baby Jane?
1963 – Det nakne lerret
1963 – Hvem ligger i min grav?
1964 – Uten kjærlighet
1964 – Hysj, hysj Charlotte
1965 – Husets onde ånd
1968 – Mareritt
1971 – Connecting Rooms
1971 – Den ville politijakten
1976 – Leiekontrakt med døden
1978 – Dr. Gannon og hans roboter
1978 – Mord på Nilen
1980 – En fremmed i skogen
1980 – Millionarven (TV)
1987 – Sensommerdager
1989 – Wicked Stepmother

 Referanser 

 Eksterne lenker 






Kategori:Skuespillere fra USA
Kategori:Oscar-vinnere (hovedrolle)
Kategori:Emmy-vinnere
Kategori:Hollywood Walk of Fame
Kategori:Personer fra USA av engelsk opphav
Kategori:Personer fra Lowell i Massachusetts