Konger av Assyria

Konger av Assyria er en liste av konger som er satt sammen fra den assyriske kongeliste for Assyria, et oldtidsrike i nordlige Mesopotamia (dagens nordlige Irak) med informasjon lagt til fra nyere arkeologiske funn. Den assyriske kongeliste, som inkluderer tidsforløp, synes å ha vært basert på hva som i dag er tapte limmu-lister (som lister navnene på eponymiske ledere for hvert år). Disse tidsforløpene for herskerne samsvarer godt med hettittiske, babylonske og oldtidens egyptiske kongelister, og med arkeologiske fortegnelser, og er betraktet som ganske pålitelige for sin epoke. Se også hettittiske kongelister, babylonske kongelister, og oldtidens egyptiske kongelister.Rowton, M.B. (1970): The Cambridge Ancient History. 1.1. Cambridge University Press. ISBN 0-521-07051-1. s. 194–195.

Før oppdagelsen av leirtavler med kileskrift som listet oldtidens assyriske konger, hadde forskerne før midten av 1800-tallet kun tilgang til to komplette assyriske kongelister, den ene var funnet i Eusebius av Cæsareas Krønike (ca. 325 e.Kr.) og som det eksisterer to utgaver av,En standard, den andre en senere armensk oversettelse. og den andre en liste funnet i Excerpta Latina Barbari (en latinsk oversettelse av en gresk krønike fra 400- eller tidlig på 500-tallet).

En ufullstendig liste av 16 assyriske konger ble også oppdaget i litteraturen til Sextus Julius Africanus. Andre svært fragmentariske assyriske kongelister har blitt bevart skriftlig for ettertiden av grekere og romere som Ktesias (en gresk lege og historiker på 400- og 300-tallet f.Kr.) og romerske forfattere som Kastor fra Rhodos (100-tallet f.Kr.) og Cephalion (100-tallet e.Kr. som skrev en assyriske historie).

I motsetningen til kileskrifttavlene er de andre assyriske kongeliste ikke betraktet som helt og holdent faktiske ettersom de også inneholder åpenbart mytologiske figurer, og de er således betraktet som å inneholde mindre historiske sannheter. En del forskere har argumentert videre at de er enten er i verste fall forfalskninger eller er i beste fall litteratur (fiksjon).

 Kilder 
 Kileskrifter 

Det er tre bevarte versjoner av kongelisten på kileskrifttavler, og to fragmenter av denne.For diskusjon om kongelistene, se Poebel: «Assyrian King List», s. 71–90; Gelb, I. J. (1954): «Two Assyrian King Lists» i: Journal of Near Eastern Studies 13, s. 209–230. De er datert til tidlig på 1000-tallet f.Kr., den eldste som er Liste A (700-tallet f.Kr.) stoppet med Tiglat-Pileser II (ca. 967–935 f.Kr.) og den yngste, Liste C, med Salmanassar V (727–722 f.Kr.). Assyrologer antar at listen var opprinnelig satt sammen for å knytte Sjamsi-Adad I (ca. 1700 f.Kr. (kort kronologi)), en amoritt som hadde erobret byen Assur, til de innfødte herskerne av landet Assur. Skrivere kopierte deretter listen og la til den i tidens løp.Meissner, Bruno (1990): Reallexikon der Assyriologie. 6. Berlin: Walter de Gruyter. ISBN 3-11-010051-7. s. 101–102.

 Fragmentariske greske og romerske lister 
Ktesias
Ktesias fra Knidos, en gresk hofflege hos Artaxerxes II av Persia som han fulgte i 401 f.Kr. på en militær ekspedisjon mot dennes bror Kyros den yngre, hevdet å hatt tilgang til kongelige historiske nedtegnelser. Ktesias' liste over assyriske konger ble inkludert i hans bok Persica, et verk som dekket Persias historie, men de første 3 bøkene som var dedikert førpersiske Assyria ble kalt for Historien til assyrerne. Hvor mye av Ktesias' kongeliste som er faktisk historie er fortsatt omdiskutert, og selv de fleste forskere er samstemte om at store deler er ren fiksjon, er det generell enighet om at det også finnes historiske sannheter basert på sannsynlighet at hans kongeliste hadde sine røtter i muntlig tradisjon.Stronk, Jan P. (2010): "Ctesias' Persian History: Introduction, text, and translation", Wellem Verlag, s. 30-36.Jacoby, Felix cf. FGrH 688 T 11, T 13, T 19, viser at antikke autoriteter som betraktet kongelisten for å være sensasjonell, delvis fiktiv eller urealistisk i sin tid. Ekspert på antikken, Robert Drews, har derimot argumentert at Ktesias' liste inneholdt informasjon fra babylonske leirtavler.Drews, Robert (april 1965): «Assyria in Classical Universal Histories» i: Historia: Zeitschrift für Alte Geschichte, Bd. 14, H. 2, s. 129-142 Selv om hele verket til Ktesias har gått tapt, er fragmenter av den funnet bevart hos Diodorus Siculus, Nikolaos fra Damaskus, og Fotios. Fra disse fragmentene er det kjent at Ktesias daterte opprettelsen av det assyriske rike til rundt 2166 f.Kr. ved den legendariske kong Ninos, ektemann av dronning Semiramis (denne legendariske dronningen er antagelig basert på dronning Sammuramat på 800-tallet f.Kr.), og 30 ytterligere assyriske konger som fulgte for 1300 år i etterfølgelse fram til Sardanapalus, som Ktesias hevdet var den siste kongen av Babylon. (ca. 866 f.Kr.).Drews (1965), s. 30. Hans liste av de 30 etterfølgerne fra Ninos til Sardanapalus har derimot gått tapt.

 Andre lister 
Kastor
Kastor fra Rhodos på 100-tallet f.Kr. satte sammen en assyrisk kongeliste tilsvarende til den hos Ktesias. Imidlertid er det kun fragmenter i ødelagt form som gjenstår av denne, men hva som er kjent er at Kastors assyriske kongeliste begynte med en Belus, men som med Ktesias også inkluderte den legendariske Ninos, også her sagt å være ektemann av Semiramis. Imidlertid har Ninos på Kastors liste blitt forskjøvet til å bli den andre kongen, ikke den første, og for å ha hersket i 52 år. Kastor daterte videre Belus til 2123 f.Kr.Cole, Thomas (2004): «Ovid, Varro, and Castor of Rhodes: The Chronological Architecture of the 'Metamorphoses'» i: Harvard Studies in Classical Philology, Vol. 102, s. 355-422.

Et fragment fra en romersk forfatter ved navn Cephalion, som skrev en historie for Assyria fra Ninos og fram til Aleksander den store på keiser Hadrians tid, navngir Ninos' etterfølger til å være Ninyas, hans sønn.

Sextus Julius Africanus
En ufullstendig liste på 16 assyriske konger ble nevnt i Sextus Julius Africanus' Chronographiai (tidlig på 200-tallet e.Kr.):Bevart av Georgios Synkellos, sitert av Cory, Isaac Preston (1826): Ancient Fragments, s. 70.

«Av assyriske konger var den første Belus som styrte i 55 år. Ninos, 52 år. Semiramis, 42 år. Ninaus [Ninyas?], som er kalt for Zamis sønn av Ninos og Semiramis, han styrte i 28 år. Arius, 30 år. Aralius, 40 år. Xerxes, 30 år. Armamithres, 38 år. Belochos, 35 år. Balaeus, 52 år. Sethos, 50 år. Mamuthos, 30 år. Aschalius, 28 år. Sphaerus, 22 år. Mamulus, 30 år. Spartheos, 42 år.»

Eusebius
Eusebius av Cæsareas Chronicon (ca. 325 e.Kr.), som klipte og limte mye fra Africanus, inneholder en komplett liste på 36 assyriske konger.Eusebius' King List   

Excerpta Latina Barbari
En endelig liste er funnet i Excerpta Latina Barbari fra 400- eller 500-tallet, og er gjentatt i Thesaurus temporum (1606) av den franske filologen Joseph Scaliger. Denne listen daterer Belus, den første assyriske kongen til ca. 2206 f.Kr.Den assyriske kongeliste i Excerpta Latina Barbari hevder Belus styrte 1430 år før den første Olympiade (776 f.Kr.), således daterte ham til 2206 f.Kr.

Arabisk liste
Den arabiske historikeren al-Ya'qūbī inkluderte i hans verk Kitāb al-ta'rīkh som ble skrevet i  873 e.Kr. en liste av konger fra «Mosul og Nineve» som utgjorde fire identifiserbare assyriske konger: Palūs/Tiglat-Pileser II (965-936), Ninūs/Tukulti-Ninurta II (890-884), Lāwasnasir/Asurnasirpal II (883-859) og Shamīram/Semiramis (810-806).Lange, Dierk (2011): The founding of Kanem by Assyrian Refugees ca. 600 BCE: Documentary, Linguistic, and Archaeological Evidence (PDF), Boston, s. 29.

 Kongeliste 
De følgende konger er listet fra kileskrifttavler.

 Tidlig periode 
Ingen herskende datering er gitt for konger før Erishum I.

 Konger som levde i telt 
Denne seksjonen viser markerte likheter til forfedrene til det første babylonske dynasti.

 Tudiya (fl. ca. 2200 f.Kr., samtidig med Ibrium av Ebla)
 Adamu
 Yangi
 Suhlamu
 Harharu
 Mandaru
 Imsu Harsu
 Didanu
 Hanu
 Zuabu
 Nuabu
 Abazu
 Belu
 Azarah Ushpia - ca. 2030 f.Kr., sagt å ha vært grunnleggeren til Assurs tempel i byen Assur.Rowton, M.B. (1970): The Cambridge Ancient History. 1.1. Cambridge University Press. ISBN 0-521-07051-1. s. 202–204.
 Apiashal, «sønn av Ushpia»
 «til sammen 17 konger, teltboere».Glassner, Jean-Jacques (2004): «Mesopotamian Chronicles» i: Society of Biblical Literature. ISBN 1-58983-090-3. s. 137.Meissner, Bruno (1990): Reallexikon der Assyriologie. 6. Berlin: Walter de Gruyter. ISBN 3-11-010051-7. s. 103.

 Konger hvor fedre er kjente 
Disse lister stamfedrene til Sjamsi-Adad I.

 Apiashal, «sønn av Ushpia»
 Hale, «sønn av Apiashal»
 Samani, «sønn av Hale»
 Hayani, «sønn av Samani» Ilu-Mer, «sønn av Hayani»
 Yakmesi, «sønn av Ilu-Mer»
 Yakmeni, «sønn av Yakmesi»
 Yazkur-el, «sønn av Yakmeni» Ila-kabkabu, «sønn av Yazkur-el»
 Aminu, «sønn av Ila-kabkabu»
 «tilsammen 10 konger hvor fedrene er (kjente)».

 Konger hvor deres eponymer ikke er kjente 
Disse var tidlige herskere av Assyria.

Gammelassyrisk periodeKongenavnKongetidKommentarer Sulili  ukjent 2000-tallet f.Kr.  «sønn av Aminu» Kikkiya  ukjent 2000-tallet f.Kr.  «sønn av Sulili» Akiya  ukjent 2000- eller tidlig på 1900-tallet f.Kr.  «sønn av Kikkiya» Puzur-Assur I  fl. ca. 1975 f.Kr.  Grunnla det nye dynasti, dedikerte templer i byen Assur, grunnla kolonier i AnatoliaRoux, Georges (1964): Ancient Iraq Samtidig med Ishbi-Erra av Larsa Shalim-ahum  døde 1946 f.Kr.  «sønn av Puzur-Assur I» Ilu-shuma  fl. ca. 1945 - 1906 f.Kr.  Angrep syrisk-akkadiske bystater i sørlige Mesopotamia

 Gammelassyrisk periode 
Skade på leirtavlene til alle de tre bevarte kongelistene før Enlil-nasir II (ca. 1420–1415 f.Kr. kort kronologi) forhindrer kalkulering av tilnærmet kongetid fra Erishum I og fram til dette tidspunktet. I tillegg er tre konger bevitnet andre steder fra denne perioden ikke inkludert i standardiserte kongelisten. Resten av kongelisten har deretter en ubrutt kjede av kongelister fra Enlil-nasir II av. Vesensforskjeller mellom de ulike versjonene av kongelisten for kongetiden til Ashur-nadin-apli (ca. 1196–1194 f.Kr. kort kronologi) og Ninurta-apal-Ekur (ca. 1182–1180 f.Kr. kort kronologi) bidrar til debatten over oldtidens kronologi.Rowton, M.B. (1970): The Cambridge Ancient History. 1.1. Cambridge University Press. ISBN 0-521-07051-1. s. 195. Georges Roux og A. Leo Oppenheim har gitt dateringer i deres kongelister, men disse er diskutable.Roux, Georges (1993): Ancient Iraq, Penguin Books, 3. utg.; Oppenheim, A. Leo; Reiner, Erica (1977): Ancient Mesopotamia: Portrait of a Dead Civilization, University Of Chicago Press

Gammelassyrisk periodeKongenavnKongetidGlassner, Jean-Jacques (2004): Mesopotamian Chronicles. Society of Biblical Literature. ISBN 1-58983-090-3. s. 136–144.Lendering, Jona (31. mars 2006): «Assyrian King List» Kommentarer Erishum I  fl. ca. 1905-1867 f.Kr. (30 eller 40 år)  «sønn av Ilu-shuma»; samtidig med Sumuabum første hersker av Babylonia; skal ha bygd tempelet for Assur Ikunum  1867 - 1860 f.Kr. (ødelagt tekst)  «sønn av Ilushuma» 1867 - 1860 f.Kr. Sargon I  ca. 1859 f.Kr. - ?(ødelagt tekst)  «sønn av Ikunum» Puzur-Assur II  (ødelagt tekst)  «sønn av Sargon (I)» Naram-Suen (Naram-Sin)  (ødelagt tekst)  «sønn av Puzur-Ashur (II)» Erisjum II  1819 - 1814 f.Kr. (ødelagt tekst)  «sønn av Naram-Suen» Sjamsi-Adad I  fl. ca. 1813 - 1791 f.Kr.  «sønn av (lokal hersker) Ila-kabkabu, dro til Karduniasj i tiden til Naram-Suen. I eponymet til Ibni-Adad, Sjamsi-Adad dro opp fra Karduniasj. Han tok Ekallatum, hvor han ble i tre år. I eponymet til Atamar-Istar, Sjamsi-Adad dro opp fra Ekallatum. Han fordrev Erishum II, sønn av Naram-Suen, fra tronen og tok den selv.»; Isjme-Dagan I  1790 - 1751 f.Kr.  «sønn av Sjamsi-Adad (I)» Mut-Asskur  1750 f.Kr. - (ukjent)  Vasall av Hammurabi, sønn av Ishme-Dagan I, gift med en hurrisk dronning; ikke inkludert i den standardiserte kongelisten, men bevitnet andre steder Glassner, Jean-Jacques (2004): Mesopotamian Chronicles. Society of Biblical Literature. ISBN 1-58983-090-3. s. 88. Rimusj  (ukjent)  inkludert i den alternative kongelistefragment, siste del av navnet er gått tapt; (antatt å være Rimush av Georges Roux) ikke inkludert i den standardiserte kongeliste  Var vasall av Hammurabi Asinum  (ukjent)  sønnesønn av Shamshi-Adad I, fordrevet av viseregent Puzur-Sin ettersom han var amoritt; ikke inkludert i den standardiserte kongeliste, men bevitnet i Puzur-Sin]s inskripsjon  Syv tronranere:
 Assur-dugul
 Assur-apla-idi
 Nasir-Sin
 Sin-namir
 Ipqi-Istar
 Adad-salulu Adasi  ca. 1720 - 1701 f.Kr.   Fordrev babylonerne og amorittene fra Assyria ca. 1720 f.Kr. Bel-bani  1700 - 1691 f.Kr.(10 år)  «sønn av Adasi» Libaya  1690-1674 f.Kr. (17 år)  «sønn av Bel-bani» Sjarma-Adad I  1673-1662 f.Kr.(12 år)  «sønn av Libaya» Iptar-Sin  1661-1650 f.Kr. (12 år)  «sønn av Sjarma-Adad (I)» Bazaya  1649-1622 f.Kr. (28 år)  «sønn av Iptar-Suen» Lullaya  (1621-1618 f.Kr. (6 år)  «sønn av ingen» Sju-Ninua  1615-1602 f.Kr. (14 år)  «sønn av Bazaya» Sjarma-Adad II  1601-1599 f.Kr. (3 år)  «sønn av Shu-Ninua» Erishum III  1598-1586 f.Kr. (13 år)  «sønn av Shu-Ninua» Sjamsi-Adad II  1585-1580 f.Kr. (6 år)  «sønn av Erishum (III)» Isjme-Dagan II  1579 - 1562 f.Kr. (16 år)  «sønn av Sjamsi-Adad (II)» Sjamsi-Adad III  1562 - 1548 BC (16 år)   «sønn av (en annen) Isjme-Dagan, bror av Sjarma-Adad (II), sønn av Shu-Ninua» Assur-nirari I  1547 - 1522 f.Kr. (26 år)  «sønn av Isjme-Dagan II» Puzur-Assur III  1521-1498 f.Kr.  «sønn av Assur-nirari (I)»; samtidig med Burna-Buriasj I av Babylonia Befestet Assur Enlil-nasir I  1497 - 1484 f.Kr. (13 år)  «sønn av Puzur-Assur (III)» Nur-ili  ca. 1483 - 1471 f.Kr. (12 år)  «sønn av Enlil-nasir (I)» Vasall av mitanniriket Assur-sjaduni  ca. 1471 f.Kr. (1 måned)  «sønn av Nur-ili» Assur-rabi I  ca. 1470 - 1451 f.Kr. (usikker, ødelagt tekst)  «sønn av Enlil-nasir (I), forviste ham (Assur-sjaduni), (og) tok tronen» Assur-nadin-ahhe I  cirka 1450 - 1431 f.Kr. (usikker, ødelagt tekst)  «sønn av Assur-rabi (I)» Enlil-nasir II  ca. 1430–1425 BC   «hans (Assur-nadin-ahhe Is) bror, forviste ham» Assur-nirari II  ca. 1424–1418 f.Kr.   «sønn av Enlil-nasir (II)» Assur-bel-nisheshu  ca. 1417–1409 f.Kr.   «sønn av Assur-nirari (II)» Assur-rim-nisheshu  ca. 1408–1401 f.Kr.   «sønn av Assur-bel-nisheshu» Assur-nadin-ahhe II  ca. 1400–1391 f.Kr.   «sønn av Assur-rim-nisheshu»

 Mellom-Assyriske rike 
Assur-uballit I (1363-1328 Alle årstall nedenfor er f.Kr.)
Enlil-nirari (1327–1318)
Arik-den-ili (1317–1306)
Adad-nirari I (1305–1274)
Salmanassar I (1273–1244)
Tukulti-Ninurta I (1243–1207)
Ashur-nadin-apli (1206–1203)
Assur-nirari III (1202–1197)
Enlil-kudurri-usur (1196–1192)
Ninurta-apal-Ekur (1191–1179)
Assur-dan I (1178-1133 f.Kr.)
Ashur-resh-ishi I (1132–1115)
Ninurta-tukulti-Assur (1115)
Mutakkil-Nusku (1115)
Tiglat-Pileser I (1114–1076)
Asharid-apal-Ekur (1075–1074)
Ashur-bel-kala (1073–1056)
Shamshi-Adad IV (1053–1050)
Asurnasirpal I (1049–1031)
Salmanassar II (1030–1019)
Ashur-nirari IV (1118–1113)
Ashur-rabi II (1112-972)
Ashur-resh-ishi II (971-967)
Tiglat-Pileser II (966-935)
Assur-dan II (934-912)

 Det nyassyriske rike 
Se hovedartikkel: Det nyassyriske rike

Synkronisering mellom listene av limmu og absolutte datoer kjent fra babylonsk kronologi har gitt gode absolutte dateringer for årene mellom 911 f.Kr. og 649 f.Kr.

Dateringen for den siste tiden i den nyassyriske perioden er derimot usikker grunnet mangelen på limmu-lister etter 649 f.Kr. En del kilder lister Asurbanipals død i 631 f.Kr. framfor 627 f.Kr.; Asuretelillani deretter styrte fra 631 til 627 f.Kr., og Sinsharisjkuns styre fram til 612 f.Kr., da det er kjent at han døde i ødeleggelsen av Ninive i dette året.

Den nyassyriske periodenKongenavnKongetid Wilkinson, T. J.; Wilkinson, E. B.; Ur, J.; Altaweel, M. (November 2005): «Landscape and Settlement in the Neo-Assyrian Empire»,
i: Bulletin of the American Schools of Oriental ResearchNeo-Assyrian Eponym List, Livius.orgBedford, P.; Perth, W. A. (2001): Empires and Exploitation: The Neo-Assyrian Empire,KommentarerAdad-Nirari II  912–891 f.Kr.  «sønn av Ashur-Dan (II)»Tukulti-Ninurta II  891–884 f.Kr.  «sønn av Adad-nirari (II)»Asurnasirpal II  884–859 f.Kr.  «sønn av Tukulti-Ninurta (II)»Salmanassar III  859–824 f.Kr.  «sønn av Ashur-nasir-pal (II)»Sjamsi-Adad V  824–811 f.Kr.  «sønn av Shalmaneser (III)»Semiramis (Sammuramat), regent, 811–808 f.Kr.Adad-Nirari III  811–783 f.Kr.  «sønn av Shamshi-Adad (V)»Salmanassar IV  783–773 f.Kr.  «sønn av Adad-nirari (III)»Assur-Dan III  773–755 f.Kr.  «sønn av Shalmaneser (IV)»; solformørkelse  763 f.Kr.Rowton, M.B. (1970): The Cambridge Ancient History. 1.1. Cambridge University Press. s. 202–204. ISBN 0-521-07051-1.Assur-Nirari V  755–745 f.Kr.  «sønn av Adad-nirari (III)»Tiglat-Pileser III  745–727 f.Kr.  «sønn av Ashur-nirari (V)»Shalmaneser V  727–722 f.Kr.  «sønn av Tiglath-Pileser (III)»Slutten av dokumentet kjent som Den assyriske kongeliste; de påfølgende konger styrte etter at listen hadde blitt sammen.Sargon II  722–705 f.Kr. Sankerib  705–681 f.Kr. Asarhaddon  681–669 f.Kr. Dateringen av de siste kongene er ikke sikker.Asurbanipal  669–mellom 631 og 627 f.Kr.  Den siste store kongenAsuretelillani  ca. 631–627 f.Kr. Sin-sumu-lisur  626 f.Kr. Sinsharisjkun  ca. 627–612 f.Kr.  ødeleggelsen av NineveI 612 f.Kr. falt den assyriske hovedstaden Nineve for en hær bestående av medere, babylonere, og skytere; antatt støttet av egyptere fortsatte en assyrisk general (Asur-uballit II) å styre i noen år til fra byen Harran i nord.Asur-uballit II  612 f.Kr.–ca. 608 til 605 f.Kr.  Harran beseiret av Kyaxares av Media og Nabopolassar av Babylonia, assyrisk-egyptisk styrke beseiret ved byen Karkemisj i 605 f.Kr.

 Referanser 

 Eksterne lenker 
 The Assyrian King List
 Assyrian King List 
 Mesopotamian Historiographic Texts