Transair Sweden

Transair Sweden var et svensk flyselskap som opererte på chartermarkedet.

Transair Sweden AB eller TSA ble grunnlagt i Stockholm i 1951. De to første årene bestod aktiviteten i å transportere aviser mellom Stockholm og byer i det sydlige Sverige. Til denne virksomheten hadde TSA anskaffet én Airspeed Consul og to Airspeed Oxford.

Etter kort tid ble selskapets ledelse klar over de mulighetene som lå i den voksende strømmen av skandinaviske turister som ønsket å dra på sydentur. Dette var et år tidligere med stort hell startet av den danske presten Eilif Krogager og senere reiselivskongen Simon Spies.

Dermed begynte en ny æra i selskapets historie. Med anskaffelse av to Douglas DC-3 i 1953 startet selskapet chartervirksomhet. Dette førte snart til anskaffelse av nok en DC-3 i 1955 og selskapets flåte ble ytterligere økt da man i 1957 kjøpte tre Curtiss C 46. Dette førte til en kapasitetsøkning på 200%.

TSA fortsatte å vokse og i 1960 kjøpte selskapet tre Douglas DC-6 fra SAS.(SE-BDM «Anund Viking», SE-BDF «Alvar Viking» og SE-BDO «Arngrim Viking»).

Selskapet opererte opprinnelig fra Bromma, men i 1960 flyttet TSA til Malmö og etablerte seg på Bulltofta hvor selskapet etterhvert investerte 7,5 millioner kroner i hangarer og verksteder. Dette satte selskapet istand til selv å utføre det meste av vedlikeholdet på flyene. I 1972 flyttet Transair igjen  sin base, nå til den nye Sturup lufthavn utenfor Malmö.

Med Douglas DC-6 kunne TSA påta seg flyvninger på verdensbasis og den første Jorden-rundt-tur ble gjort med en gruppe passasjerer i 1960 og selskapet fikk de største skandinaviske  reiseoperatørene som kunder.

I 1960 fikk TSA en henvendelse fra FN om å bistå med transporter i Kongo. To Curtiss C-46 og en DC-6 med besetning og teknisk stab ble sendt til Léopoldville. Da FN sent i 1963 overlot Kongo til landets egne myndigheter, ble TSA bedt om å stille sine fly og besetning til rådighet for de kongolesiske myndighetene. Frem til virksomheten i Kongo opphørte hadde TSA opp til seks Curtiss, to  DC-6 samt 50 mann stasjonert i Léopoldville.

Den positive utviklingen fortsatte:
 I 1961 ble  fire DC-6B anskaffet.
 I 1963 ble ytterligere to DC-6B anskaffet, dermed bestod flåten av seks  DC-6B, tre DC-6, ti Curtiss C-46 og en  DC-3.
 I 1964 byttet TSA ut DC-6/6B-flåten på ni fly mot elleve Douglas DC-7, alle kjøpt brukt fra Eastern Airlines.

I 1964 arbeidet mer enn 600 mennesker for selskapet og hadde det en omsetning på 100 millioner kroner.

Med introduksjon av jetflyene ble det nødvendig for TSA å investere i konkurransedyktig materiell, og det ble besluttet å anskaffe Boeing 727 og fase ut propell-flåten. TSA solgte Curtiss-maskinene  til Brasil. Det viste seg umulig å finne kjøpere til DC-7B-flåten som ble beholdt frem til siste flyvning med propeller-materiell 31. oktober 1969. Hele DC-7B-flåten ble skrotet på Bulltofta i løpet av 1968-69.

I 1967/68 ble det anskaffet tre nye Boeing 727 og en fjerde ble levert i 1979. Til nå hadde TSA utelukkende satset på brukt materiell. Med Boeing 727 fikk selskapet fabrikk-nye fly.

Samtidig (i 1978) inngikk TSA et samarbeide med Scanair, den gang SAS' eget charterselskap. Gjennom ulike arrangement ble Transair en del av  SAS i 1974, og i 1981 opphørte Transair for godt som eget selskap.Hengi, B.I. (2000). Airlines Remembered: Over 200 Airlines of the Past, Described and Illustrated in Colour. Midland. ISBN 9781857800913

Ulykker
Under Kongokrisa var Transair Sweden engasjert av De forente nasjoner til transportoppdrag. Selskapet hadde stilt sin nyeste DC-6B Albertine SE-BDY til eksklusiv bruk for FNs generalsekretær Dag Hammarskjöld. Under et oppdrag hvor Hammarskjöld skulle møte Moise Tshombe styrtet flyet ved midnatt 17. -18. september 1961 i et skogholt få mil nord for flyplassen i Ndola. Alle ombord, en besetning på fem, alle fra Malmö, og elleve passasjerer omkom. Ulykkesårsaken ble aldri fastlslått, og det er bltt spekulert i om flyet var blitt beskutt av opprørssoldater i Kongo, eller om det ble plassert sprengstoff om bord mens flyet stod på bakken i Léopoldville.

 Referanser 

 Eksterne lenker 
 Nettside
 Historisk side 1
 Historisk side 1

Kategori:Tidligere svenske flyselskaper
Kategori:Flyselskaper etablert i 1951
Kategori:Flyselskaper nedlagt i 1981