Phil Collins

Philip David Charles Collins (født 1951) er en britisk rockemusiker. Han begynte tidlig som skuespiller og modell. I 1970 ble han medlem av progressiv rock-bandet Genesis som trommeslager. Da Peter Gabriel forlot Genesis i 1975 overtok Collins som vokalist. I 1981 innledet Collins en solokarriere og var samtidig medlem av Genesis fram til han forlot bandet i 1996. Siden 2009 har han hatt problemer med å opptre på grunn av helseplager.

Trommeslager John Mayhew sluttet i bandet og Collins var en av 15 som svarte på annonsen bandet satte inn i musikkmagasinet Melody Maker. Etter at han hadde fullført sin audition fikk han jobben, mest på grunn av ferdighetene på instrumentet, men også på grunn av at de andre i bandet likte hans humoristiske sans og at han også kunne synge.

Da Peter Gabriel forlot Genesis i 1975, søkte gruppen først etter en ny sanger. De fant ingen passende, og Collins ble forespurt om han kunne prøve seg som vokalist. Genesis fortsatte sin opprinnelige progressiv rock-stil etter at Gabriel sluttet og med Collins som vokalist ga de blant annet ut A Trick of the Tail og Wind & Wuthering. På 1980-tallet ble Genesis' musikk mer pop-preget og bandet hadde flere singelhits på 1980- og 1990-tallet. I 1981 innledet Collins en solokarriere og var samtidig medlem av Genesis fram til han forlot bandet i 1996. I 1980 medvirket han som trommeslager på Mike Oldfields QE2

9. mars 2011 skrev Collins på sin hjemmeside at han sluttet som artist for å bli fulltids far for sine to små sønner.BREAKING NEWS – A Message From Phil...    En beskjed fra Phil Collins på PhilCollins.com I 2015 annonserte han at han skulle komme tilbake som aktiv artist igjen. På grunn av sammensatte helseproblemer har han siden 2009 hatt problemer med å opptre. Blant annet tok sønnen Nic Collins over som trommeslager under Genesis' turne i 2021-2022 og selv måtte han sitte under konsertene og bruke stokk når han skulle gå. I 2023 ble det meldt at han var blitt stadig mer bevegelseshemmet.

 Karriere 
På 1970-tallet spilte Collins sammen  med fusionsjazz-bandet Brand X, og på 1980-tallet samarbeidet han med George Harrison, Paul McCartney, Eric Clapton, Mike Oldfield og mange andre, både som studiomusiker og som produsent i tillegg til jobben som trommeslager og vokalist i Genesis. I denne perioden opptrådte han også som soloartist med stor suksess. Han er også skuespiller, og i 1988 hadde han hovedrollen i filmen Buster.
I 1976 var Genesis i Oslo på snarvisitt. Under oppholdet møtte Collins på den norske viseduoen Tobben & Ero. Dette førte til innspillingen av «Skammens terskel», hvor Collins spilte trommer. Låta ble utgitt på «Gi meg et hus» samme år.

I 1985 var han den eneste artisten som deltok på begge Live Aid-konsertene (i London og Philadelphia). Tidlig på dagen spilte han et kort solo-sett og trommer for Sting på Wembley Stadium, før han ble fraktet til Heathrow med helikopter, satte seg i en Concorde og landet i USA. Så ble han fraktet i helikopter fra flyplassen til JFK stadion i Philadelphia. Der spilte han nok et solo-sett før han spilte trommer sammen med Led Zeppelin og Eric Clapton.
Phil Collins har fått seg et stort navn som låtskriver, og da Walt Disney i 1999 gjorde animasjonsfilmen Tarzan fikk han oppdraget å lage filmmusikken. You’ll Be in My Heart fra filmen fikk en Oscar for beste sang. Da Disney lagde filmen Min bror bjørnen fikk Collins igjen oppdraget med å lage filmmusikken.

Collins skriver ikke noter i vanlig forstand, men han har et eget system for å skrive ned musikken. Hans hørsel sies å ha blitt dårlig på det ene øret, og i 2003 kunngjorde han at han ville begynne på sine avskjedsturneer. I 2004 gjennomførte han "The First Final Farewell Tour".  Sommeren 2007 sto han igjen på scenen med sitt gamle band Genesis, som turnerte i Europa og Amerika med sin "Turn It On Again Tour". I 2011 kunngjorde han at han trakk seg tilbake fra musikkbransjen. I oktober 2015 sa han imidlertid at han igjen var klar for å lage ny musikk og gjøre flere konserter.

I perioden 2017-2019 gjennomførte Collins på ny en verdensturne ("Not Dead Yet Tour"), hvor han også besøkte Bergen i juni 2019. 

Phil Collins har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame. I 1997 ble han tildelt MusiCares Person of the Year, og han ble i 2005 utnevnt til offiser av Order of the British Empire for sitt bidrag innen musikk og for sitt engasjement for å bekjempe fattigdom i verden. Collins er også utnevnt til løytnant av Den kongelige Victoriaordenen.

 Bakgrunn og familie  
Collins har blitt skilt tre ganger. Fra 1975 til 1980 var han gift med den kanadisk-fødte Andrea Bertorelli. De møtte hverandre 11 år gamle i en dramaklasse i London og fikk ny kontakt i 1974 da de møttes på nytt da Genesis spilte i Vancouver. De giftet seg i England da begge var 24 år gamle, og Collins adopterte Bertorellis datter Joely (født 1972), som ble en skuespiller og en filmprodusent. De fikk også en sønn, Simon Collins (født 1976), som ble sanger og trommeslager i det progressive rockebandet Sound of Contact.

I 1984 giftet Collins seg med amerikanske Jill Tavelman. De har en datter, Lily Collins (født 1989), som ble en skuespiller. Ekteskapet skapte problemer som kulminerte i at Collins to ganger hadde en affære med Lavinia Lang, en tidligere klassekamerat, mens han turnerte med Genesis i 1992. De to hadde tidligere vært forlovet, men forholdet endte før de giftet seg. I 1994 uttalte Collins åpent at han hadde mistet forelskelsen han hadde hatt i Tavelman, og søkte om skilsmisse, som ble gyldig 1996. Som en del av oppgjøret, betalte Collins 17 millioner pund til Tavelman.

In 1999 giftet Collins seg med sveitsiske Orianne Cevey som arbeidet som hans translatør i starten av hans turné i 1994 da hun var 22 år gammel. De har to sønner, Nicholas og Matthew. De bodde i huset som hadde tilhørt Jackie Stewart i Begnins i Sveits. De skilte seg i 2006. Collins betalte 25 millioner pund til Cevey. Collins å bo i Féchy i Sveits, samtidig som han hadde hjem i New York City og i Dersingham i Norfolk.

Fra 2007 til 2016, var Collins i et forhold med det amerikanske nyhetsankeret Dana Tyler. I 2008, flyttet Cevey og hennes to sønner til Miami, Florida. Collins husker at: "I went through a few bits of darkness; drinking too much. I killed my hours watching TV and drinking, and it almost killed me." I januar 2016, etter å ha flyttet til Miami Beach, Florida året før for å bli nærmere sine to yngste sønner, ble Collins og Cevey sammen igjen og de bodde sammen i Miami. I oktober 2020, prøvde Collins å få kastet ut Cevey etter at hun i all hemmelighet hadde giftet seg med en annen mann i august. Collins solgte hjemmet sitt i Miami i 2021 for 39 millioner dollar.

 Diskografi 

Phil Collins har gitt ut 10 studioalbum, 1 livealbum, 4 samlingsalbum, 50 singler, 16 videoalbum, 41 musikkvideoer, 2 soundtrackalbum, 3 box sets og 2 remix albums. 

Collins har solgt mer enn 34,5 millioner album i USA, og 150 millioner verden over.

 Som solo-artist
 Studioalbum 
 1981 – Face Value
 1982 – Hello, I Must Be Going!
 1985 – No Jacket Required
 1989 – …But Seriously
 1993 – Both Sides
 1996 – Dance Into the Light
 2002 – Testify
 2010 – Going Back

 Livealbum 
 1990 – Serious Hits... Live!

 Box Sets 
 2016 – Take a Look at Me Now: The Collection
 2018 – Plays Well with Others

 Samlingsalbum 
 1998 – ...Hits
 2004 – The Platinum Collection
 2004 – Love Songs: A Compilation... Old and New
 2016 – The Singles
 2019 – Other Sides

 Soundtrack album 
 1988 – Buster
 1999 – Tarzan
 2003 – Brother Bear

 Remix album 
 1987 – 12"ers
 2019 – Remixed Sides

 Videoalbum 
 1983 – Live at Perkins Palace
 1983 – Video EP
 1985 – No Ticket Required
 1985 – No Jacket Required EP
 1989 – The Singles Collection
 1990 – Seriously Live in Berlin
 1990 – Knebworth '90
 1992 – ...But Seriously, the Videos
 1994 – A Closer Look – Both Sides Tour '94
 1998 – Live and Loose in Paris
 1999 – Classic Albums
 2000 – Live and Loose in Paris
 2003 – A Life Less Ordinary
 2003 – Serious Hits... Live!
 2004 – Finally... The First Farewell Tour
 2007 – The Long Goodnight – A Film About Phil Collins
 2010 – Going Back – Live at Roseland Ballroom, NYC
 2012 – Live at Montreux 2004

 Singler (utvalg) 
Topp 10 på UK Singles Chart
 1981 – «In the Air Tonight» (#2)
 1983 – «You Can't Hurry Love» (#1)
 1984 – «Against All Odds (Take a Look at Me Now)» (#2)
 1984 – «Easy Lover» (med Philip Bailey) (#1)
 1985 – «One More Night» (#4)
 1985 – «Separate Lives» (med Marilyn Martin) (#4)
 1988 – «In the Air Tonight» (1988 remix) (#4)
 1988 – «A Groovy Kind of Love» (#1)
 1988 – «Two Hearts» (#6)
 1989 – «Another Day in Paradise» (#2)
 1990 – «I Wish It Would Rain Down» (#7)
 1993 – «Both Sides of the Story» (#7)
 1996 – «Dance into the Light» (#9)

 Singler som medvirkende musiker 
 1984 – «Do They Know It’s Christmas?» (med Band Aid)
 1993 – «Hero» (med David Crosby)
 2001 – «In the Air Tonite» (med Lil' Kim)
 2003 – «Home» (med Bone Thugs-n-Harmony)

 Med Genesis 
 Studioalbum 
 1971 – Nursery Cryme 
 1972 – Foxtrot 
 1973 – Selling England by the Pound 
 1974 – The Lamb Lies Down on Broadway 
 1976 – A Trick of the Tail 
 1977 – Wind & Wuthering 
 1978 – ...And Then There Were Three... 
 1980 – Duke 
 1981 – Abacab 
 1983 – Genesis 
 1986 – Invisible Touch 
 1991 – We Can't Dance

 Livealbum 
 1973 – Genesis Live
 1977 – Seconds Out
 1982 – Three Sides Live
 1992 – The Way We Walk, Volume One: The Shorts
 1993 – The Way We Walk, Volume Two: The Longs
 2007 – Live over Europe 2007

 Samlingsalbum 
 1990 – Genesis – The Vertigo Years
 1991 - Turn It On Again: Best of '81–'83
 1999 – Turn It On Again: The Hits
 2017 – 50 Years Ago
 2021 – The Last Domino? – The Hits

 Singler (som medvirkende artist) 
 1984 – «Do They Know It’s Christmas?» (som artist i Band Aid)
 1993 – «Hero» (sammen med David Crosby)
 2001 – «In the Air Tonite» (sammen med Lil’ Kim)
 2003 – «Home» Sammen med Bone Thugs-n-Harmony)

 Filmografi 
 1964 – A Hard Day’s Night
 1967 – Calamity the Cow (som Mike Lucas)
 1968 – Chitty Chitty Bang Bang
 1970 – I Start Counting
 1988 – Buster (som Buster Edwards)
 1991 – Hook (som Inspector Good)
 1993 - Frauds (som Roland Coping)
 1993 – And the Band Played On (TV-film) (som Eddie Papasano)
 1995 – Balto (som Muk / Luk (stemme))
 2003 – Jungelboken 2 (som Lucky (stemme))

 Referanser 

 Eksterne lenker 





Kategori:Engelske låtskrivere
Kategori:Engelske sangere
Kategori:Engelske trommeslagere
Kategori:Engelske keyboardister
Kategori:Royal Victorian Order
Kategori:MusiCares Person of the Year
Kategori:Hollywood Walk of Fame
Kategori:Grammy Award-vinnere
Kategori:Oscar-vinnere (sang)
Kategori:Medlemmer av Rock and Roll Hall of Fame (gruppemedlem)
Kategori:Genesis
Kategori:Personer fra Hounslow