Klegger

blindinger
 regnklegger
 storklegg

Klegger (Tabanidae) er en familie av middelsstore til meget store fluer som særlig utmerker seg ved at hunnene suger blod. 

 Utseende 
200px|thumb|left|Antenner vedfluer (øverst)storklegg (midten)blindinger (nederste)

Klegger er middelsstore til meget store fluer, fra 7 til over 25 millimeter lange. Kroppen er kraftig og gjerne noe flattrykt, vanligvis lite hårete. Beina er middels lange og slanke.

Hodet er meget stort, med store fasettøyne, som hos hannen møtes i pannen. Fasettøynene er ofte mønstret og er fargerike på grunn av lysbrytningen i fasettene. Punktøyne (ocelli) finnes hos underfamilien blindinger (Chrysopsinae), men er sterkt redusert eller mangler helt hos underfamilien Tabaninae. Antennene består av 6 til 10 ledd, der det tredje leddet vanligvis er større enn de andre, de ytterste leddene er små og smale, men fortsatt tydelige. Hos mange arter har det tredje leddet en karakteristisk tann på oversiden. Munndelene er korte og kraftige, med skarpe stikkeredskaper. Palpene er karakteristisk sigdformede. 

Vingene er store med mange tydelige årer, ofte mørke eller med mørke flekker eller bånd. Karakteristisk er en markert "V" nær vingespissen. 

Bakkroppen er kjegleformet og har ofte karakteristiske mønster av prikker og flekker.

Larvene er mer eller mindre hvitaktige, pølseformede, beinløse uten noen tydelig hodekapsel. De består av 11 segmenter, og segmentgrensene er veldig tydelige. De fleste segmentene har vorteaktige utvokster. Hodeenden er tilspisset og munndelene stikker ut som et par små kroker. De kan strekke seg ut og trekke seg sammen ganske kraftig.

 Levevis 
Larvene lever i vann (helst stillestående) eller fuktig jord, som oftest nær vann. Unntaket er regnkleggene (Haematopota), som kan ha sine larver langt fra vann. Larveutviklingen for de fleste av de nordiske artene tar normalt ett år, mens enkelte av de største artene trenger to år. Larvene er predatorer (rovdyr) som fanger ulike slags bytte, særlig andre insektlarver. 

De voksne insektene er meget gode og hurtige flyvere. De kan fly lange avstander og kan derfor påtreffes langt fra der de ble klekket. I motsetning til de fleste andre blodsugende insekter er kleggene gjerne aktive midt på dagen, i solskinn. 

Hunnene lever gjerne i 2 til 3 uker som voksne, hannene trolig noe kortere. Hanner er fredelige og langt sjeldnere enn hunner, de oppsøker ikke mennesker eller dyr, siden de lever av nektar og pollen fra blomster.

 Bare hunnene suger blod 
Hannene er ikke blodsugere, det er bare hunnene som suger blod. Enkelte arter kan være svært plagsomme for mennesker. Hunnene suger blod for å få nok proteiner til å utvikle eggene, men de suger også nektar og andre sukkerholdige væsker. 

Hos flere arter kan hunnene legge ett kull egg, uten å suge blod, men de trenger blod for å legge flere kull.

Reaksjoner på kleggbitt
Etter å ha skåret seg gjennom huden, sprøyter kleggen spytt inn i såret slik at blodet ikke koagulerer. Den vanlige reaksjonen på kleggbitt er en sviende kløe. De fleste hovner kraftig opp lokalt ved bittstedet. Enkelte arter kan opptre i slike mengder at de ødelegger for turisme og rekreasjon. Allergiske reaksjoner forekommer sjeldent. Under og etter bitt av storklegg, kan blodet piple ut av såret. Dette kan i sin tur trekke til seg ikke-blodsugende fluer. Hos husdyr kan masseangrep av klegg føre til dårligere helse, blodtap og mindre melkeproduksjon. Dette kan i noen grad forebygges med tilgang på leskur eller andre skyggefulle steder.
       Som andre blodsugende insekter kan klegg spre sykdommer som miltbrann og harepest. I Nord-Europa er dette ikke noe stort problem, og i Norge forekommer kleggoverført smitte svært sjelden hos mennesker. Husdyr i flokk, hvor én og samme klegg kan fly mellom vertene og suge blod fra vert etter vert, er mer utsatt.https://www.fhi.no/nettpub/skadedyrveilederen/fluer-og-mygg/klegg-/ 

 Bildegalleri 
Her er et utvalg bilder av noen klegger. Klikk på bildene for å se større utgaver. 

 Systematisk inndeling / norske arter 
Oversikten har med de norske artene. Lokalt brukes ofte andre navn på artene enn de offisielle, og man kan dermed oppleve en viss forvirring omkring hva som forstås med klegg, blinding og andre navn på ulike steder.

 Orden tovinger, Diptera
 Underorden fluer, Brachycera
 Gruppe lavere fluer, Orthorrhapha
 Overfamilie Tabanoidea
 Familie klegger, Tabanidae
 Underfamilie Chrysopsinae
 Slekten blindinger, Chrysops – middelsstore, gule og svarte, vingene med mørke bånd. Øynene er vakkert fargede. Noen arter biter mennesker.
 Chrysops caecutiens (Linnaeus, 1758)
 Chrysops divaricatus Loew, 1858
 Chrysops nigripes Zetterstedt, 1838
 Chrysops relictus Meigen, 1820 – den vanligste blindingarten i Norge
 Chrysops rufipes Meigen, 1820
 Chrysops sepulchralis (Fabricius, 1794)
 Chrysops viduatus (Fabricius, 1794)
 Underfamilie Tabaninae
 Slekten Atylotus Osten-Sacken 1876
 gulklegg Atylotus fulvus (Meigen, 1804)
 plebeierkleggAtylotus plebeius (Fallén, 1817)
 bondeklegg Atylotus rusticus (Linnaeus, 1767)
 retthornklegg Atylotus sublunaticornis (Zetterstedt, 1842)
 Slekten Hybomitra – omfatter de fleste vanlige, store artene. Mange biter mennesker.
 gulflekket klegg Hybomitra arpadi (Szilady, 1923)
 polarklegg Hybomitra astuta (Osten Sacken, 1876)
 svartklegg Hybomitra aterrima (Meigen, 1820)
 gullhårklegg Hybomitra auripila (Meigen, 1820)
 toflekket klegg Hybomitra bimaculata (Macquart, 1826)
 nordklegg Hybomitra borealis (Fabricius, 1781)
 sørklegg Hybomitra ciureai (Séguy, 1937)
 lys klegg Hybomitra distinguenda (Verrall, 1909)
 blank svartklegg Hybomitra kaurii Chvála & Lyneborg, 1970
 sommerklegg Hybomitra lundbecki Lyneborg, 1959
 askeklegg Hybomitra lurida (Fallén, 1817)
 fjellklegg Hybomitra montana (Meigen, 1820)
 solklegg Hybomitra muehlfeldi (Brauer, 1880)
 svarthornklegg Hybomitra nigricornis (Zetterstedt, 1842)
 vårklegg Hybomitra nitidifrons (Szilady, 1914)
 seksbåndklegg Hybomitra sexfasciata (Hine, 1923)
 reinsdyrklegg Hybomitra tarandina (Linnaeus, 1758)
 sankthansklegg Hybomitra tropica (Linnaeus, 1758)
 Slekten storklegg, Tabanus Linnaeus, 1758 – store til meget store arter. De fleste biter ikke mennesker.
 høstklegg, Tabanus autumnalis Linnaeus, 1761
 kuklegg, Tabanus bovinus Linnaeus, 1758 – ved siden av T. sudeticus vår største art
 gråklegg Tabanus bromius Linnaeus, 1758
 Tabanus glaucopis Meigen, 1820
 småklegg Tabanus maculicornis Zetterstedt, 1842
 kjempeklegg (Tabanus sudeticus) Zeller, 1842 – ved siden av kukleggen vår største art
 Slekten Heptatoma – lett kjennelig på lange antenner
 Heptatoma pellucens (Fabricius, 1776)
 Slekten regnklegger, Haematopota – middelsstore, grå, med flekkete vinger. Vanlige, noen arter er plagsomme blodsugere
 Haematopota crassicornis Wahlberg, 1848
 Haematopota pluvialis (Linnaeus, 1758) – den vanligste regnkleggarten i Norge

 Referanser 

 Kilder 
 Chvála, M. og Jezek, J., 1997. Diptera Tabanidae, Horse Flies. I: Nilsson, A.N. (red.): The Aquatic Insects of North Europe 2: 295 309. Apollo Books, Stenstrup.
 Lyneborg, Leif. 1960. Tovinger 2. Våbenfluer klæger m. fl. Danmarks Fauna nr. 66. G.E.C Gads forlag. København.

 Eksterne lenker 

 Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.