Amílcar Cabral

Amílcar Cabral (1924–1973) var en afrikansk agronom, skribent og geriljaleder. 
Liv og virke
Bakgrunn
Amilcar Cabral var født i Bafatá som sønn av Amilcar Cabral som sønn av Juvenal Cabral fra Kapp Verde og Iva Pinhel Évora fra Portugisisk Guinea. I 1932 flyttet familien til Santiago på Kapp Verde-øyene. Amilcar Cabral begynte der på den skolen der han far var lærer. Etter grunnskolen flyttet han med sin mor og brødre til São Vicente og begynte på lyceet Gil Eanes, pg tok avgangseksamen derfra i 1943. 

Cabral begynte å arbeide i en avis i Praia på Santiago. Året derpå fikk han et stipend for studier ved Universitetet i Lisboa. 
Politisk engasjement
I Lisboa kom han i kontakt med afrikanske nasjonalistbevegelser. Han studerte på agronominstitusjonen, traff Anna Maria, en radikal portugisisk kvinne, og de giftet seg.

Han var med på å danne «African Student Association» hvor fascisme, kolonialisme og uavhengighet fra kolonimaktene ble diskutert. Studentene møttes på Casa dos Estudentes do Imperio. 

Cabral ble venn med Eduardo Mondlane fra Mosambik og Agostinho Neto fra Angola og ble uteksaminert i landbruksingeniør i 1950. Avhandlingen hans handlet om jorderosjon i den fattige landlige provinsen Alentejo./ ”Amilcar Lopes Cabral”. britannica.com. Lest 25. juni 2017.”Amílcar Cabral and the African Revolution”. marxist.com. Lest 25. juni 2017. Etter eksamen arbeidet han i to år på en landbruksstasjon i Santarém.

Han var med å stifte og lede Det afrikanske partiet for Guinea-Bissau og Kapp Verdes uavhengighet (Partido Africano da Independência da Guiné e Cabo Verde, PAIGC), som blant annet drev væpnet motstandkamp mot den portugisiske kolonimakten i Portugisisk Guinea.

Død
I 1973 ble han myrdet i Guineas hovedstad Conakry, der han bodde. Mordet ble begått av hans egne. I 1972 hadde Cabral begynt å danne en folkeforsamling som forberedelse av den antatt snarlige uavhengighet fra portugiserne, og en tidligere rival i PAIGC som fortsatt sterkt misfornøyd, Inocêncio Cani, slo seg sammen med en likesinnet og skjøt og drepte Cabral den 20. januar 1973. Tanken hadde vært å ta Cabral til fange og kuppe lederskapet, men da de fikk problemer med det, ble det skutt i stedet. 

Hans bror, Luís Cabral, var president i Guinea-Bissau fra 1973 til 1980.

Flyplassen på den kappverdiske øya Sal, Amílcar Cabral internasjonale lufthavn er oppkalt etter ham.

 Utmerkelser 
Cabral ble i 2004 posthumt utnevnt til den sørafrikanske Ordenen O. R. Tambos følgesvenner.

Utvalgte verker
 National Liberation and Culture. I: Occasional Paper. Program of Eastern African Studies, Maxwell Graduate School of Citizenship and Public Affairs, Syracuse University, 57 (1970).
 Return to the Source. Selected Speeches. New York (Monthly Review Press) 1973, ISBN 0-85345-345-4.
 La descolonización del Africa portuguesa: Guinea-Bissau. Buenos Aires (Ediciones Perieferia) 1975.
 Unity and Struggle. Speeches and Writings. (oversettelse), New York (Monthly Review Press) 1979, ISBN 0-85345-525-2.
 Estudos agrários. Lisboa, Bissau (Instituto de Investigacão Científica Tropical, Instituto Nacional de Estudos e Pesquisa) 1988.

 Litteratur 
 Frigjøringskamp i teori og praksis (Forlaget Novus, 1973)

 Referanser 

Kategori:Bissauguineanske forfattere
Kategori:Kappverdiske politikere
Kategori:Agronomer
Kategori:Personer fra regionen Bafatá