Sviknott

Sviknott blir vanligvis bare kalt knott og må ikke forveksles med knott (simuliidae).

 Ceratopogoninae
 Forcipomyiinae

Sviknott (Ceratopogonidae), vanligvis bare kalt knott (alternativt smekke eller smikke), er en ganske artsrik familie av veldig små mygg. Noen arter er blodsugere, men ikke alle artene suger blod, noen er også aktive rovdyr som driver jakt på andre små insekter. Sviknottene klekkes i fuktig jord og er særlig tallrike i myrområder.

Sviknott-familien omfatter omtrent 6 000 beskrevne arter i verden. I Norge er den dårlig undersøkt, men det ser ut til at vi har en god del arter. En enkelt undersøkelse av faunaen i trekroner i furuskog, ble det funnet 56 arter av sviknott. Til nå er det registrert ca. 75 arter i Norge, men det finnes sikkert mange flere.

 Noen er blodsugere 
Det er særlig slekten Culicoides man legger merke til, da flere av disse artene biter mennesker og kan være meget plagsomme. 

Ikke alle sviknott suger blod. Hunnene av artene i underfamilien Ceratopogoninae, bortsett fra slekten Culicoides, er alle rovdyr som fanger ulike små, flyvende insekter. I denne gruppen er det vanlig at hunnen spiser hannen under paringen. Noen sviknott, for eksempel Forcipomyia eques, er så små at det kan leve av å suge «blod» (kroppsvæske) fra andre insekter.

 Utseende 
Sviknottene er veldig små til små mygg, mellom 1 og 5 mm lange. De ligner fjærmygg, men er vanligvis mer tettvokste og kan skilles fra fjærmyggene på detaljer i vingeårenettet. 

Kroppen er vanligvis nokså kraftig. Hodet er stort, litt kortere enn bredt, med store, nyreformede fasettøyne, men uten punktøyne (ocelli). Antennene er ganske lange og tynne med kranser av lange hår på hvert ledd. De innerste leddene er vanligvis forstørret. Munndelene er ikke forlenget til en sugesnabel, men omfatter skarpe stikkeredskaper. Beina er vanligvis slanke, men noen arter har fortykkede baklår. Vingene er forholdsvis korte og brede, ofte tydelig hårete, og har gjerne mørke flekker eller tverrbånd. 

Larvene kan variere mye i utseende, men har alltid en tydelig hodekapsel. Noen grupper, for eksempel slektene Bezzia og Culicoides, er svært lange og tynne, mens andre, som slekten Atrichopogon, er kraftige med fingeraktige utvekster på ryggen.

 Levevis 
Larvene til sviknotten lever i ulike slags fuktige miljøer, særlig i fuktig jord eller mudder. Noen arter kan finnes under barken på døde trær. Larvestadiet kan vare bare noen få dager hos enkelte arter, men kan også vare flere måneder. 

De voksne myggene flyr helst fra sent på ettermiddagen og utover kvelden og natten, men på overskyede og fuktige dager kan de være i aktivitet hele dagen. 

De blodsugende artene finner trolig offeret sitt ved å gå etter karbondioksid i utåndingsluften. Som hos alle mygg er det bare hunnene som stikker. De trenger proteinene fra blod for å utvikle eggene. 

Sviknottene er så små at man lett overser dem, noen er så små at de kan krype gjennom myggnett. Bittene er meget irriterende og forårsaker kløe. Der hvor sviknottene i slekten Culicoides er tallrike utgjør de et stort trivselsproblem. I Skottland regner man disse myggene som det største problemet for turistnæringen, ettersom folk som har blitt kraftig angrepet, ofte ikke kommer tilbake. I Norge er problemene særlig store der det finnes mye myrlendte områder. Sviknottene flyr ikke der det er vind, så leplantinger kan i noen tilfelle øke sviknott-plagen kraftig. 

Noen sviknott-arter kan spre sykdommer som virus og ulike parasitter, men problemene med dette er relativt små i Nord-Europa.

 Systematisk inndeling / norske arter 
Inndeling og artstall følger Art Borkent (2017) Ceratopogonidae (Biting midges). Side 733-812 i: A.H. Kirk-Spriggs og B. J. Sinclair (red): Manual of Afrotropical Diptera. Volume 2. Nematocerous Diptera and lower Brachycera. Suricata 5. South African National Biodiversity Institute, Pretoria

 Orden Tovinger, Diptera
 Underorden Mygg, Nematocera   
 Overfamilie Chironomoidea
 Familie sviknott Ceratopogonidae
 Underfamilie Austroconopinae - ikke i Europa, noen ganger slått sammen med Leptoconopinae
 Slekten Austroconops Wirth & Lee, 1959- to arter, Australia
 Underfamilie Leptoconopinae - ikke i Europa
 Slekten Leptoconops Skuse, 1889 - 150 arter
 Underfamilie Forcipomyiinae
 Stamme Forcipomyiini
 Slekten Atrichopogon Kieffer, 1906- 527 arter, i Norge:
 Atrichopogon griseolus (Zetterstedt, 1855)
 Atrichopogon lucorum (Meigen, 1818)
 Atrichopogon minutus (Meigen, 1830)
 Slekten Forcipomyia Meigen, 1818- 1154 arter, i Norge:
 Forcipomyia acidicola (Tokunaga, 1937)
 Forcipomyia albostyla Remm, 1979
 Forcipomyia bipunctata (Linnaeus, 1767)
 Forcipomyia brevipennis (Macquart, 1826)
 Forcipomyia ciliata (Winnertz, 1852)
 Forcipomyia eques (Johannsen, 1908)
 Forcipomyia fuliginosa (Meigen, 1818)
 Forcipomyia hygrophila Kieffer, 1925
 Forcipomyia kaltenbachi (Winnertz, 1852)
 Forcipomyia monilicornis (Coquillett, 1905)
 Forcipomyia nigra (Winnertz, 1852)
 Forcipomyia nigrans Remm, 1962
 Forcipomyia palustris (Meigen, 1804)
 Forcipomyia titillans (Winnertz, 1852)
 Underfamilie Dasyheleinae
 Stamme Dasyheleini
 Slekten Dasyhelea Kieffer, 1911 - 622 arter, i Norge:
 Dasyhelea bensoni Edwards, 1933
 Dasyhelea biunguis Kieffer, 1925
 Dasyhelea europaea Remm, 1962
 Dasyhelea flavoscutellata (Zetterstedt, 1850)
 Dasyhelea ledi Remm, 1993
 Dasyhelea luteiventris Goetghebuer, 1934
 Dasyhelea modesta (Winnertz, 1852)
 Dasyhelea norvegica Szadziewski og Hagan, 2000
 Dasyhelea parallela Remm, 1962
 Underfamilie Ceratopogoninae - 106 slekter og 3800 arter
 Stamme Culicoidini
 Slekten Culicoides Latreille, 1809 - 1368 arter, i Norge:
 Culicoides alatavicus Smatov og Isimbekov, 1971 – kjent fra Sigdal i Buskerud
 Culicoides albicans (Winnertz, 1852) – kjent fra Buskerud og Hordaland
 Culicoides chiopterus (Meigen, 1830) – spredt over hele Norge
 Culicoides circumscriptus Kieffer, 1918
 Culicoides clintoni Boorman, 1984 – kjent fra Buskerud og Hordaland
 Culicoides comosioculatus Tokunaga, 1956 – kjent fra Sigdal i Buskerud
 Culicoides dewulfi Goetghebuer, 1936  – spredt over hele Norge, vanligst på Vestlandet
 Culicoides fascipennis (Stæger, 1829)  -kjent fra Oppland og Nord-Norge
 Culicoides grisescens Edwards, 1939  – ser ut til å mangle på Vestlandet
 Culicoides heliophilus Edwards, 1921  – kjent fra Telemark og Aust-Agder i Norge
 Culicoides impunctatus Goetghebuer, 1920 – spredt over hele landet, den vanligste arten på Vestlandet. I Storbritannia kjent som "the Highland midge", skaper store problemer i Skottland.
 Culicoides kibunensis Tokunaga, 1937 – kjent fra Buskerud og Hordaland
 Culicoides newsteadi Austen, 1921
 Culicoides obsoletus (Meigen, 1818)  – spredt over hele Norge
 Culicoides pulicaris (Linnaeus, 1758)  – spredt over hele Norge
 Culicoides punctatus (Meigen, 1804) – kjent fra Østlandet og Møre og Romsdal
 Culicoides reconditus Campbell og Pelham-Clinton, 1959 – kjent fra Østfold, Telemark og Møre og Romsdal
 Culicoides riethi Kieffer, 1914 – bare kjent fra Østfold i Norge
 Culicoides salinarius Kieffer, 1914 – bare kjent fra Østfold i Norge
 Culicoides scoticus Downes og Kettle, 1952 – spredt over hele landet, vanlig mange steder på Sør-og Østlandet
 Culicoides sphagnumensis Williams, 1955 – funnet på Østlandet, suger blod fra fugler
 Culicoides stigma (Meigen, 1818) – kjent fra Akershus, Buskerud og Hordaland
 Culicoides vexans (Stæger, 1839) – kjent fra Sigdal i Buskerud
 Slekten Paradasyhelea Macfie, 1940
 Slekten Washingtonhelea Wirth & Grogan
 Stamme Ceratopogonini
 Slekten Afrohelea Wirth, 1965 - bare én art, Afrika
 Slekten Afrostilobezzia Szadziewski & Dominiak, 2015 - 2 arter, Afrika
 Slekten Agilihelea
 Slekten Allohelea Kieffer,  - 59 arter
 Slekten Alluaudomyia Kieffer, 1913- 206 arter, i Norge:
 Alluaudomyia quadripunctata (Goetghebuer, 1934) – kjent fra Sigdal i Buskerud
 Slekten Ankylohelea de Meillon & Wirth, 1987 - én art, Afrika
 Slekten Atyphohelea
 Slekten Austrohelea Wirth & Grogan, 1988
 Slekten Baeodasymyia
 Slekten Baeohelea
 Slekten Bahiahelea
 Slekten Borkenthelea 
 Slekten Bothahelea Grogan & Wirth, 1983 - 3 arter, Afrika
 Slekten Bothamia Meiswinckel, 1987 - én art, Afrika
 Slekten Brachypogon Kieffer- 201 arter, i Norge:
 Brachypogon bialoviesicus Krzywinski, 1994
 Brachypogon borealis (Kieffer, 1919)
 Brachypogon hyperboreus (Clastrier, 1961)
 Brachypogon incompletus (Kieffer, 1925)
 Brachypogon nitidulus (Edwards, 1921)
 Brachypogon norvegicus Szadziewski og Hagan, 2000
 Brachypogon perpusillus (Edwards, 1921) 
 Brachypogon sociabilis (Goetghebuer, 1920)
 Brachypogon vitiosus (Winnertz, 1852)
 Slekten Cacaohelea Wirth & Grogan, 1988
 Slekten Calcarhelea Wirth & Grogan, 1988 - én art, Afrika
 Slekten Camptopterohelea 
 Slekten Capehelea de Meillon & Wirth, 1987 - én art, Afrika
 Slekten Ceratoculicoides
 Slekten Ceratohelea Wirth & Grogan - én art, Afrika
 Slekten Ceratopogon Meigen, 1803 - i Norge
 Ceratopogon crassinervis (Goetghebuer, 1920)
 Ceratopogon lacteipennis Zetterstedt, 1838
 Slekten Chairopogon
 Slekten Congohelea With & Grogan, 1988 - én art, Afrika
 Slekten Diaphanobezzia
 Slekten Downeshelea Wirth & Grogan - 35 arter
 Slekten Echinohelea Macfie
 Slekten Fanthamia de Meillon - 14 arter, Afrika
 Slekten Fittkauhelea
 Slekten Heteroceratopogon
 Slekten Heterohelea
 Slekten Hypsimyia
 Slekten Isohelea Kieffer
 Slekten Isthmohelea 
 Slekten Kolenohelea de Meillon & Wirth - 19 arter
 Leptohelea
 Slekten Luciamyia de Meillon, 1937 - én art
 Slekten Macrurohelea
 Slekten Metacanthohelea Wirth & Grogan, 1988 - én art
 Slekten Meunierohelea Szadziewski, 1988
 Slekten Monohelea Kieffer, 1917 - 88 arter
 Slekten Nannohelea 
 Slekten Neohelea Clastrier, 1988 - én art
 Slekten Neurobezzia Wirth & Ratanaworabhan - 3 arter
 Slekten Notiohelea Grogan & Wirth
 Slekten Notoceratopgon de Meillon & Downes, 1986 - 4 arter, Afrika
 Slekten Oxyria 
 Slekten Parabezzia Malloch - 44 arter
 Slekten Paralluaudomyia Clastrier, 1960 - én art
 Slekten Parastilobezzia
 Slekten Pseudostilobezzia 
 Slekten Rhynchohelea Wirth & Blanton
 Slekten Schizohelea - i Norge:
 Schizohelea leucopeza (Meigen, 1804)
 Slekten Schizonyxhelea Clastrier - 15 arter
 Slekten Serromyia Meigen - 37 arter, i Norge:
 Serromyia femorata (Meigen, 1804)
 Slekten Sinhalohelea 
 Slekten Spinellihelea
 Slekten Stilobezzia Kieffer, 1911 - 344 arter
 Slekten Stiloculicoides Wirth & Grogan - 6 arter
 Slekten Yungahelea
 Fossile slekter
 Slekten †Brachycretacea
 Slekten †Ceratopalpomyia
 Slekten †Eohelea
 Slekten †Fossihelea
 Slekten †Gedanohelea 
 Slekten †Mantohelea Szadziewski, 1988
 Slekten †Nelohelea
 Slekten †Palaeobrachypogon 
 Slekten †Peronehelea 
 Slekten †Wirthohelea
 Stamme Hebetulini - én slekt
 Slekten Hebetula Wirth & Debenham - 22 arter
 Stamme Heteromyiini - 7 slekter
 Slekten Clinohelea Kieffer - 40 arter
 Slekten Heteromyia
 Slekten Metahelea
 Slekten Neurohelea Kieffer
 Slekten Pellucidomyia Macfie - 9 arter
 Slekten Physohelea
 Slekten Tetrabezzia Kieffer - 6 arter
 Stamme Johannsenomyiini - 17 slekter
 Slekten Anebomyia Borkent, 2014 - 9 arter
 Slekten Calyptopogon
 Slekten Crispomyia 
 Slekten Dibezzia Kieffer - 5 arter
 Slekten Groganhelea
 Slekten Guihelea
 Slekten Indobezzia
 Slekten Jenkinshelea Macfie - 20 arter
 Slekten Johannsenomyia Malloch - 27 arter
 Slekten Lanatomyia
 Slekten Macropeza Meigen - 22 arter
 Slekten Mallochohelea Wirth - 45 arter, i Norge:
 Mallochohelea scandinaviae (Clastrier, 1962)
 Slekten Neobezzia
 Slekten Neosphaeromias Dasgupta & Wirth - 4 arter
 Slekten Nilobezzia Kieffer - 74 arter,  i Norge:
 Nilobezzia posticata (Zetterstedt, 1850)
 Slekten Niphanohelea
 Slekten Probezzia Kieffer, 1906
 Stamme Palpomyiini - 6 slekter
 Slekten Amerohelea Grogan & Wirth, 1981
 Slekten Bezzia Kieffer, 1899- 324 arter, i Norge:
 Bezzia affinis (Stæger, 1839)
 Bezzia bicolor (Meigen, 1804)
 Bezzia nigrita Clastrier, 1962
 Bezzia nigritula (Zetterstedt, 1850)
 Bezzia rhynchostylata Remm, 1974
 Bezzia solstitialis (Winnertz, 1852)
 Slekten Clastrieromyia
 Slekten Pachyhelea Wirth
 Slekten Palpomyia Meigen - 271 arter, i Norge:
 Palpomyia aterrima Goetghebuer, 1921
 Palpomyia concoloripes Clastrier, 1962
 Palpomyia pubescens Kieffer, 1919
 Palpomyia serripes (Meigen, 1818)
 Slekten Phaenobezzia Haeselbarth - 34 arter
 Stamme Sphaeromiini - 11 slekter
 Slekten Alloimyia
 Slekten Austrosphaeromias
 Slekten Chelohelea
 Slekten Homohelea Kieffer - 19 arter
 Slekten Lanehelea
 Slekten Leehelea
 Slekten Mackerrasomyia Debenham - 8 arter
 Slekten Sphaerohelea 
 Slekten Sphaeromias Curtis - 30 arter
 Slekten Wannohelea
 Slekten Xenohelea Kieffer - 14 arter
 Stammen Stenoxenini - 2 slekter
 Slekten Paryphoconus Enderlein
 Slekten Stenoxus Coquillett - 21 arter
 Underfamilien †Atriculicoidinae Szadziewski, 1996
 Slekten †Atriculicoides
 Slekten †Burmahelea
 Underfamilien †Lebanoculicoidinae Borkent, 2000
 Slekten †Lebanoculicoides Szadziewski, 1996

 Referanser 

 Kilder 
 Boorman, J. 1997. Family Ceratopogonidae. Side 349-368 i: Papp, L. og Darvas, B. (red.): Contributions to a Manual of Palaearctic Diptera. Volume 2. Science Herald, Budapest.
 Hagan, D.V., Hassold, E., Kynde, B., Szadziewski, R., Thunes, K.H., Skartveit, J. og Grogan, W.L.,Jr. 2000. Biting midges (Diptera: Ceratopogonidae) from forest habitats in Norway. Polskie Pismo Emtomologiczne 69: 465-476.
 Mehl, R. 1996. Ceratopogonidae – Culicoides. Blodsugende sviknott. Side 249-251 i: Aagaard, K. og Dolmen, D. (red.): Limnofauna norvegica. Katalog over norsk ferskvannsfauna. Tapir Forlag, Trondheim.
 Szadziewski, R., Krzywinski, J. og Gilka, W. 1997. Diptera Ceratopogonidae, Biting Midges. Side 243-263 i: Nilsson, A.N. (red.): Aquatic Insects of North Europe. A Taxonomic Handbook. Apollo Books, Stenstrup.

 Eksterne lenker 

 Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.

Kategori:Mygg