Vikingskip

Vikingskip er en fellesbetegnelse som i dag benyttes om større (havgående) skandinaviske klinkbygde trebåter med kjøl, årer og seilføring, bygget i tiden like før og i de to–tre første århundrene etter vikingtiden (800–1050).

 Opprinnelse 
I tiden før vikingtiden var ikke skandinavenes båter rigget med seil, selv om seilføring neppe var et ukjent fenomen for folket som bodde der. Man må derfor anta at de såkalte roskipene, som var nøye tilpasset skandinaviske forhold og behov for ferdsel, ikke var egnet for rigging av seil, og at båttyper som kunne rigges ikke var brukbare for skandinaviske forhold og behov. Kunnskapen om seilføring hadde nemlig alt eksistert i mange århundrer i Europa. Kvalsundskipet (fra ca. år 690 +/-70 år) hadde stort sideror og en bunnplanke som var utformet som et forstadium til kjøl. Det kunne trolig føre seil, men det har ingen spor etter mastefeste, mast eller rigg.

Oppdagelsen av kjølens betydning fikk dramatiske konsekvenser for skandinavisk skipsbygging på 700-tallet. Man kan hevde at oppdagelsen la selve grunnlaget for vikingenes suksess i årene som kom. Kjølen var en teknologisk nyvinning som førte til en type fartøy verden aldri hadde sett maken til. Skandinavene kunne nå rigge seil på sine slanke trebåter, som i raskt tempo utviklet seg til bredere hurtige havgående fartøy med overlegne manøvreringsegenskaper og (etter hvert) stor lastekapasitet. Etter hvert kunne vikingene seile i all slags vær og vind.

Man antar at de første båtene med seilføring ble rigget for kystnær trafikk i skjærgården, enten som små frakteskuter (børinger) eller som lystfartøy (karver). Osebergskipet (bygget ca. 820–834), som er et prakteksempel på en kongelig karv, er det første beviset for seilskip i Norden. Vel har skipet både frakteegenskaper og havgående egenskaper, men Osebergskipet er først og fremst et kystfartøy bygget for seiling innenskjærs. Det var neppe stødig nok for ferdsel på åpent hav. Forskerne mener at utviklingen fra roskip til seilskip skjedde i tiden mellom Kvalsundskipet og Osebergskipet. På Gotland er det funnet billedsteiner som tyder på at det fantes seilskip i Norden alt før år 800. Funnet av Gokstadskipet (bygget ca. 895–905), som er 60–70 år yngre enn Osebergskipet, viser en rivende skipsteknisk utvikling på kort tid. Etter hvert dukket det også opp nye skipstyper, de største gjerne kalt langskip.

 Utvikling 
miniatyr|Heggenfløyen har med stor sikkerhet stått i baugen på et vikingskip. Den dateres til cirka år 1000. Tingelstadfløyen er av samme typen, men dateres gjerne til år 1110–1160. I tillegg er det bevart to tilsvarende vindfløyer i Sverige; Söderalafløyen og Källungefløyen.
Funnene av vikingskip gir et visst bilde av den allsidighet som vikingtidens seilere og båtbyggere utviste. Mange skipsformer og størrelser finnes representert i disse funnene.

Man skiller mellom ulike typer skip ut fra hvor store de var og hva de skulle brukes til.  

De fleste skipene som ble brukt av vikingene i deres sjøtokter på 800-tallet, tilhørte en egen båttype kalt asker. 

På angelsaksisk het «skip» æsc,<ref>[https://bosworthtoller.com/000834 Æsc]</ref> og vikingene kalt æscmen, «skipsmenn». 

De var bygd som transportskip for hærfolk som skulle reise langt for å hjemsøke fremmede land. Som små åredrevne farkoster med mast og med ialt 30 årer  kunne de også trekkes et stykke over land, også opp på strendene.

I begynnelsen av 900-tallet skilte flere typer seg ut for bestemte formål som hærskip for krig og fraktskip for varetransport.

Skipsbyggingen på 900-tallet spesialiserte seg i bestemte båttyper som gradvis ble gjort større og mer sofistikerte. De fleste funn av vikingskip i moderne tid stammer fra tiden etter ca. 900 e.Kr. 

En tendens mot slutten av vikingtiden fram til ca. 1050 var at skipene ble større. I denne perioden dukker det også opp vindfløyer utformet som gullskinnende hærmerker i baugen på de største og kanskje viktigste skipene. Fra Hedeby, er rester av en stor knarr funnet med en lasteevne på 60 tonn, bygget omkring 1025. I Roskilde i februar 1997 ble det hittil største vikingskipet datert til mellom 1025 og 1050, funnet. Dette skipet er en stor skeid på 36 meters lengde, 78 årer i 39 sesser og med plass til et mannskap på over 100 mann.

Et skip med 30 årepar trengte et seil på rundt 120 m². Et seil på 100 m² vevd med datidens metoder krevde 1.292 dagsverk, og det gikk med 75 kilo ull fra rundt 150 sauer. Dette kan forklare at Asbjørn Selsbane i Olav den helliges saga brast i gråt da kongens menn beslagla seilet hans.Cat Jarman: Elvekonger (s. 82), forlaget Press, ISBN 978-82-328-0425-2

 Konstruksjon 
Vikingskipene bygges opp som en skallkonstruksjon. I motsetning til andre skipskonstruksjoner som begynner med en fast form av stive spant, settes knærne inn senere for å holde de myke skipssidene sammen.

 Båter 
Under nasjonsbyggingen på 1800-tallet festet man seg ved den utstrakte bruken av båter, både i stavkirkene og vikingskipene. Stavkirketaket ble betraktet som et omvendt vikingskip.

 Vikingskipenes sjødyktighet 

Norrøne og utenlandske samtidskilder forteller at vikingskipene hadde helt unike sjøegenskaper. I vikingtiden ble disse skipene brukt til å seile over store avstander. Dette kan tyde på at de historiske kildene taler sant.Brøndsted, Johannes (1961): Vikingene. Gyldendal, s. 15–16. Likevel har ingen rekonstruksjoner til fulle klart å fange inn disse egenskapene. Det kan skyldes at selv om det var mange skip i vikingtiden, er det bare funnet noen få ødelagte gravskip og skipsvrak. Man er derfor avhengig av arkeologenes tolkninger når skipene skal settes sammen eller tegnes opp. Små variasjoner i skrogformen kan ha stor betydning for de sjøegenskaper et skip får.

 Kjente vikingskip 
 Vikingskipfunn 

 Rostadskipet (ikke bevart, funnet i 1751) Rolvsøy
 Valleskipet / Vallebåten (ikke bevart, funnet i 1894) Rolvsøy
 Osebergskipet (karv, norskbygget ca. 820–834)
 Hedeby gravskipet (ikke bevart, dansk, ca. 825–850)
 Myklebustskipet (ikke bevart, bygget ca. 800–900)
 Gokstadskipet (karv, norskbygget ca. 895–905)
 Tuneskipet (karv, norskbygget omkr. 900) Rolvsøy
 Borreskipet (ikke bevart, bygget ca. 900)
 Grønhaugbåten (delvis bevart, ca. 15 m lang, bygd 780, begravd 790–795)
 Storhaugskipet (delvis bevart, over 20 m langt, begravd 779)
 Ladbyskipet (langskip, bygget ca. 925)
 Alt-Archsum-skipet (knarr, bygget i 900-tallet)
 Hasnæs-skipet (dårlig bevart, danskbygget ca. 990)
 Hedeby 1 (langskip, det lengste fram til 1997, bygget ca. 985)
 Äskekärrskipet (knarr, bygget ca. 986)
 Klåstadskipet (knarr, norskbygget omkr. 990–1000)
 Hedeby 3 (knarr, danskbygget i Slesvigområdet, bygget ca. 1024)
 Roskilde 6 (skeide, bygget e. 1025)
 Skuldelev 1 (knarr, norskbygget ca. 1030)
 Skuldelev 2 (skeide, irskbygget e. 1042)
 Skuldelev 3 (børing/byrding, danskbygget, ca. 1040)
 Skuldelev 5 (snekke, danskbygget ca. 1040)
 Skuldelev 6 (ombygget trebøring?, norskbygget e. 1060)
 Roskilde 3 (knarr, bygget 1060–1080)
 Gislingebåten (seksæring, bygget omkr. 1130)
 Gjellestadskipet (rester av skip oppdaget med georadar ved Jellhaug i 2018)
 Edøyskipet (rester av skip oppdaget med georadar på Edøya i 2019)

 Sagaskip 
Nedenfor er et lite utvalg av skipene som er nevnt i sagalitteraturen.

 Ormen skramme eller Ormen korte (Raud den rame, bygget ca. 990)
 Ormen lange (Olav Tryggvason, bygget ca. 996)
 Visund (Hellig Olav, bygget i 1020-årene)
 Ormen (Harald Hardråde, bygget ca. 1060)

 Suder 
Såkalte suder'' dukker opp i sagalitteraturen på 1100-tallet (gjennom Håkon Herdebreis saga), men det er usikkerhet omkring hva uttrykket «sud» egentlig refererer til. Noen har antydet at det har med hvordan de utvendige bordgangene ble festet til hverandre å gjøre. Generelt kan man si at dette var store skip. Den minste suden sagaene nevner var 20-sessa «Erkesuden», som erkebiskopen (trolig Øystein Erlendsson) ga til Nikolas Kuvung av Giskeætten. Det synes klart at det ikke er snakk om en egen båtklasse, men det er uvisst om disse sudene bare var busser eller også kunne være langskip som snekker og skeider. Om det refererer til bordgangene er trolig det siste aktuelt.

Den første suden som nevnes er «Bøkesuden», som kong Øystein Magnusson skal ha latt bygge helt i begynnelsen på 1120-årene. Da han døde i 1123 ble denne overtatt av hans etterfølger, kong Inge Krokrygg. Siden skal skipet også ha havnet i Erling Skakkes eie.

 «Bøkesuden» (Øystein Magnusson, bygget like før 1123)
 «Olavssuden» (Magnus Erlingsson, bygget omkring 1170–1175)
 «Erkesuden» (Nikolas Kuvung, trolig bygget før 1175)
 «Mariasuden» (Sverre Sigurdsson, bygget vinteren 1182–1183)
 «Gorsuden» (Hide, usikkert når ble bygget, trolig omkring 1190)
 «Raudsuden» (Biskop Nikolas, trolig bygget i 1190-årene)
 «Olavssuden II» (Håkon Håkonsson, bygget i 1234)
 «Mariasuden II» (Håkon Håkonsson, trolig byget før 1250)
 «Korssuden» (Håkon Håkonsson, bygget 1252–1253)
 «Kristsuden» (Håkon Håkonsson, trolig bygget omkring 1260)

 Båttyper og benevnelser 
 Busse: Langskip med stor lasteevne og et stort mannskap.
 Byrding: Et lasteskip som ligner knarren, men gjerne er mindre, buttere og har høyere fribord.
 Drageskip: Store langskip utstyrt med utskårne dyrehoder i framstavnen som skulle markere konge- eller høvdingstatus.
 Karv: Et hurtig skip brukt primært for personell- og varetransport i kystnære farvann. 
 Knarr: Et lasteskip med bredere, dypere og kortere skrog enn langskip. Lett manøvrerbart, tok mye last og trengte lite mannskap.
 Langskip: Samlebegrep på skip som i hovedsak er rodd og har smal grunn kjøl. Langskip har vært benyttet av flere ulike folkeslag.
 Sesse: Ikke en båttype, men en benevelse som angir antallet seter eller benker ombord i en rodd båt. 
 Skeid: Store langskip på 20–35 rom, trolig med lavere fribord enn bussene.
 Snekke: Kan ha vært en fellesbetegnelse på ulike typer skip i de nordeuropeiske farvannene omkring Skandinavia.
 Sud: En benevnelse som dukker opp i navnet til noen store langskip på 1100-tallet.

 Referanser 
Gunnar Bugge. 1981. «Stavkirkene i Norge», s.9. ISBN 9788209018903

 Litteratur 



 Eksterne lenker 

 Vikingskipshuset i Oslo
 Kulturarv i Vestfold fylkeskommune om vikingskip
 Vikingskip og norske trebåter (også på engelsk), har bibliografi
 Historikk med referanser
 Stiftelsen Nytt Osebergskip
 Video: Stagvending med vikingskip, Saga Oseberg
 Video: Kuvending (jibb) med vikingskip, Saga Oseberg
 Video: Bidevindsseiling med vikingskip, Saga Oseberg
 Utviklinga av det havgåande seglskipet, artikkel om vikingskipets historie hos Norgeshistorie.no


Kategori:Båttyper
Kategori:Arkeologiske funntyper

fi:Pitkävene