François Mauriac

François Mauriac (født 11. oktober 1885, død 1. september 1970) var en fransk skjønnlitterær forfatter. Hans romaner er mørke pasjon- og familiedramaer hvor han behandler det ondes problem i en katolsk ånd og med psykologisk analyse. 

Liv og virke
 Bakgrunn
Mauriac ble tidlig farløs og ble etter farens tidlige død preget av sin fromme mor. Han gikk på katolske privatskoler. Hans første forfatterforbilde var den katolsk-konservativ-patriotiske romancier Maurice Barrès. Som 18-åring ble han konfrontert med samtidens sosiale problemer og utviklet en religiøsitet med distanse til embedskirken.

Etter et litteraturstudium i Bordeaux, som han avsluttet med licence, ble han opptatt i 1908 ved den tradisjonsrike École des Chartes i Paris for et påbyggingsstudium til arkivar. Etter en tid avbrøt han dette og viet seg litteraturen og den litterære journalisme.

 Litterær karriere
Mauriac debuterte med patetisk-fromme dikt, som i samleutgaven Les mains jointes (1909) ble godt mottatt. I 1911 fulgte lyrikksamlingen Adieu à l'adolescence Så skiftet han om. I år 1912 grunnla han det katolske tidsskriftet Les Cahiers. Han publiserte i 1913 sin første roman, L'Enfant chargé de chaînes og fulgte opp neste år med La Robe prétexte.

I 1913 giftet han seg (og ble i rask rekkefølge trebarnsfar, senere kom et fjerde barn). 1914–17 var han sanitetssoldat under første verdenskrig, inntil han under en innsats på Balkan pådro seg en febersykdom og ble dimittert.

Han fikk Grand Prix du roman de l'Académie française i 1926, og ble innvalgt som medlem av Académie française på stol nr 22 fra 1933.Académie française, Les immortels: François Mauriac (1885-1970)    I 1952 ble han tildelt nobelprisen i litteratur for sitt samlede forfatterskap. The Nobel Foundation, The Nobel Prize in Literature 1952: François Mauriac (en) Han ble belønnet med storkorset i den franske Æreslegionen i 1958. 

Mauriacs romaner er mørke pasjons- og familiehistorier, i hvilke han behandler det ondes problem i katolsk ånd og med dybdepsykologisk analyse.

I Thérèse (1927) behandles ulykker som rammer mennesker uten tro. Senere, blant annet i Ormebolet (1932) vil Mauriac vise at mennesket alltid kan regne med Guds nåde, hvor dypt det enn har syndet. Miljøet er hentet fra hans egne hjemtrakter utenfor Bordeaux, et landlig godseiermiljø. Mauriac skildrer den borgerlige familiens indre forfall, ofte med en forkjærlighet for nesten abnormt ondskapsfulle og løgnaktige mennesker.Bra Böckers lexikon. 1977.

Mauriac var ledende innen det katolske venstre og deltok i motstandsbevegelsen på 1940-tallet. Mauriac hadde en bitter disputt med Albert Camus umiddelbart etter frigjøringen mot slutten av annen verdenskrig. Camus redigerte motstandsavisen Combat som fikk over fra undergrunnsavis til åpen publikasjon, mens Mauriac var spaltist for Le Figaro. Camus sa at det frigjorte Frankrike måtte utrenske alle nazikollaboratører, men Mauriac advarte at slike tiltak måtte settes til side i den nasjonale forsonings interesse. Mauriac betvilte dessuten at rettsvesenet ville evne å være upartisk og lidenskapsløst gitt den ledede følelsesmessige atmosfære som kom for dagen ved frigjøringen. Til tross for at han var blitt heftig kritisert av Robert Brasillach, drev han kampanje for å hindre hans henrettelse.

Mauriac var far til forfatteren Claude Mauriac, som var personlig sekretær for Charles de Gaulle fra 1944 til 1949. Han var bestefar til Anne Wiazemsky, fransk skuespiller og forfatter som arbeidet med og giftet seg med regissøren Jean-Luc Godard.

 Bibliografi 
 Romaner 
 1913 – L'Enfant chargé de chaînes
 1914 – La Robe prétexte 
 1920 – La Chair et le Sang 
 1921 – Préséances 
 1922 – Le Baiser au lépreux 
 1923 – Le Fleuve de feu
 1923 – Génitrix
 1923 – Le Mal 
 1925 – Le Désert de l'amour (Grand Prix du roman de l'Académie française, 1926) (norsk tittel: Kjærlighetens ørken)
 1927 – Thérèse Desqueyroux 
 1928 – Destins
 1929 – Trois Récits: Coups de couteau, 1926; Un homme de lettres, 1926; Le Démon de la connaissance, 1928
 1930 – Ce qui était perdu
 1932 – Le Nœud de vipères (norsk tittel: Ormebolet 1952, i ny oversettelse 2012: Slangeknuten)
 1933 – Le Mystère Frontenac
 1935 – La Fin de la nuit
 1936 – Les Anges noirs
 1938 – Plongées: Thérèse chez le docteur, 1933; Thérèse à l'hôtel, 1933; Le Rang; Insomnie; Conte de Noël
 1939 – Les Chemins de la mer
 1941 – La Pharisienne
 1951 – Le Sagouin
 1952 – Galigaï
 1954 – L'Agneau
 1969 – Un adolescent d'autrefois
 1972 – Maltaverne

 Drama 
 1938 - Asmodée
 1945 - Les Mal Aimés
 1948 - Passage du malin
 1951 - Le Feu sur terre

 Poesi 
 1909 - Les Mains jointes
 1911 - L'Adieu à l'Adolescence
 1925 - Orages
 1940 - Le Sang d'Atys

 Referanser 

 Eksterne lenker 




  Le site littéraire François Mauriac 
  François Mauriac-senteret ved Malagar (Saint-Maixant, Gironde)

  Université McGill: le roman selon les romanciers 

Kategori:Franske forfattere
Kategori:Franske nobelprisvinnere
Kategori:Nobelprisvinnere (litteratur)
Kategori:Medlemmer av Académie française
Kategori:Personer fra Bordeaux