Sjel

En sjel er ifølge mange religiøse og filosofiske tradisjoner en selvbevisst «eterisk substans» som er enestående for hvert enkelt vesen. Det tenkes ofte at sjelen gir grunnlag for bevissthet, og den betraktes av mange troende som udødelig. I antikkens Hellas ble sjelen forstått som det et levende menneske har til forskjell fra et dødt, livspusten. I dualistiske menneskeoppfatninger (orfisme, platonisme, gnostisisme) tenkes sjel og legeme som to selvstendige og motstridende enheter. Sjelen blir her oppfattet som den udødelige, ikke-stofflige bærer av det spesifikt menneskelige.

I legenden Myten om Er, som inngår i Platons Staten (ca 380 f.Kr.), påstås det at sjelen må være udødelig. Her innfører Platon også tanken om at gode mennesker belønnes og umoralske mennesker straffes etter døden.Tore Frost i innledningen til teksten i Greske myter og mysterier, 2003

 Religiøse og filosofiske perspektiver 
 Kristendommen 
Ifølge kristendommen når mennesket dør, vil sjelen få en dom av Gud hvor sjelen enten havner i himmelen eller helvete. De katolske, de ortodokse og protestantiske kirkene er det eldste innenfor kristendommen. Noen protestantiske kristne mener sjelen bare har et liv og at sjelen er helt borte når den dør. Noen andre tror de som har en vært slem vil lide evig i helvete (annihilationism). Mange kristne tror på evig liv i himmelen så fremst de er snill og tjener Gud og Jesus."Livet etter døden - Himmel, helvete og Skjærsilden - Frelse i kristendommen - GCSE Religiøse studier - OCR".

Apostelen Paulus brukte psychē (ψυχή) og pneuma (πνεῦμα) for å skille mellom ånd på jødisk som er nephesh (נפש) og ruah (רוח).Harari, Yuval N. (2017). Homo Deus: A Brief History of Tomorrow (1. Amerikansk versjon.). New York: Harper. s. 92. ISBN 978-0-06-246431-6. OCLC 951507538.

 Hinduismen 
Atman er et sanskritord som betyr ditt indre eller sjel. I hinduismen, spesielt Vedantaskolen, er Ātman første prinsippetDeussen, Paul and Geden, A.S. The Philosophy of the Upanishads. Cosimo Classics (1 June 2010). s. 86. ISBN 1-61640-240-7., som er individets sanne jeg til individets hinsides identifikasjon med fenomener, essensen til et individ. For å oppnå frigjøring (moksha), må man tilegne seg kunnskap (atma jnana), som betyr å innse at sitt sanne jeg (Atman) er identisk med det transcendente selvet Braham ifølge Advaita Vedanta. De seks ortodokse skolene innen hinduisme tror på Ātman (personen, essensen) i et hvert individ.K. N. Jayatilleke (2010), Early Buddhist Theory of Knowledge, ISBN 978-81-208-0619-1, s. 246–49, fra notat 385 onwards; Steven Collins (1994), Religion and Practical Reason (Editors: Frank Reynolds, David Tracy), State Univ of New York Press, ISBN 978-0-7914-2217-5, s. 64; "Central to Buddhist soteriology is the doctrine of not-self (Pali: anattā, Sanskrit: anātman, the opposed doctrine of ātman is central to Brahmanical thought). Put very briefly, this is the [Buddhist] doctrine that human beings have no soul, no self, no unchanging essence."; Edward Roer (Translator), Shankara's Introduction, s. 2, fra Google Books to Brihad Aranyaka Upanishad, s. 2–4; Katie Javanaud (2013), Is The Buddhist ‘No-Self’ Doctrine Compatible With Pursuing Nirvana? Arkivert 6. februar 2015 på the Wayback Machine, Philosophy Now

I hinduisme og jainisme er jiva (sanskrit: जीव, jīva, alternativ stavemåte jiwa; hindi: जीव, jīv, alternativ stavemåte jeev), et levende individ eller en enhet med livskraft. Konseptet med jiva i jainismen ser ut som atman i hinduismen. Noen hinduistiske tradjosner skiller mellom disse to konseptene, hvor jiva er det sanne jeg og atman det som ikke kan forandres og som er tilstede i alle individer som den metafysiske Braham. Sistnevnte er noen ganger referert til som jiva-atman (sjel i en levende kropp).Jean Varenne (1989). Yoga and the Hindu Tradition. Motilal Banarsidass. s. 45–47. ISBN 978-81-208-0543-9.


 Buddhismen 
I Buddhismen lærer en at mennesket ikke har en fast sjel. Dette er kalt anatman. På denne måten skiller buddhismen seg fra hinduismen som har en læren om atman (individuell sjel). Buddhismen sier at det vi tenker på som sjelen vår, kun er en opphopning av sansefornemmelser og sinnstilstander som alltid er i forandring.

 Islam 
Koranen som er Islams hellige bok beskriver sjelen med to ord: rūḥ (oversatt: til ånd, bevissthet, pneuma eller sjel) og nafs (oversatt: selvet, ego, psyke eller sjel).Bragazzi, NL; Khabbache, H; et al. (2018). "Neurotheology of Islam and Higher Consciousness States". Cosmos and History: The Journal of Natural and Social Philosophy. 14 (2): 315–21. Disse to begrepene brukes om hverandre, men rūḥ brukes litt oftere for å beskrive den gudommelige ånden eller "livets pust". Nafs brukes mere til å beskrive disposisjon eller egenskaper. I islamsk filosofi holder den udødelige rūḥ ut den dødelig nafs, som er ønsker og oppfatninger som sees på som nødvendig for livet."Sjelens udødelighet". jewishencyclopedia.com. Arkivert fra originalen 20. desember 2016. Besøkt 1. juli 2024.

Opptil flere vers i Koranen er rûh  nevnt; kapittel 7 ("The Night Journey" og kapittel 39 ("The Troops").

 Jainismen 
I jainismen har alle levende vesener, som er alt fra en plante, bakterier til menneske en sjel. Ifølge jainismen finnes det ingen begynnelse eller slutt for sjelen eksistens. Sjelen er evig og kan endre form når den klarer å oppnå frigjøring. I jainismen er jiva sjelen til et levende vesen (menneske, plante, dyr, fisk) som klarer å overleve døden.J Jaini (1940). Outlines of Jainism. Cambridge University Press. Konseptet med Ajiva som finnes i jainismen betyr "ingen sjel" og representerer materie (kropp), tid, rom, stillhet og bevegelse. I jainismen er en Jiva enten samsara (de som er fanget i sykluser av gjenfødsel) eller mukta (som er frigjorte sjeler, de som ikke trenger å gjenfødes).Jaini, Jagmandar-lāl (1927), Gommatsara Jiva-kanda, s. 54 Arkivert.Sarao, K.T.S.; Long, Jeffery D., eds. (2017). "Jiva". Buddhism and Jainism. Encyclopedia of Indian Religions. Springer Netherlands. s. 594. doi:10.1007/978-94-024-0852-2_100397. ISBN 978-94-024-0851-5.

I forhold til denne troen om at sjelen blir frigjort fra samsara (gjenfødsel), så blir sjelen bundet til en kropp basert på karma (denne sjelens tidligere handlinger). Uansett hvilken tilstand sjelen havner i, vil alltis sjelen ha samme egenskaper og formål. Eneste forskjell mellom de frigjorte sjelene og de sjelene som er fanget i gjenfødsel er at det manifesteres mer helhetlig med siddha (frigjorte sjeler) siden de har klart å overvunnet karma. Sjeler som vinner over ondskap når sjelen er i fysiske kropper, utnevnes som arihanter.Sangave, Vilas Adinath (2001). Aspekt av Jainismen (3 versjon.). Bharatiya Jnanpith. s. 15–16. ISBN 81-263-0626-2.

 Jødedommen 
De hebraiske begrepet נפש nefesh (som betyr "levende vesen"), רוח ruach  (som betyr "vind", נשמה neshamah (som betyr "pust"), חיה chayah (som betyr "liv") og יחידה yechidah (som betyr "uendelig") brukes for å beskrive sjelen og ånd. I Jødedommen hadde de ingen eller få begreper for å beskrive sjelen. I Første Mosebok, klarte en Gudommelighet å animere kroppen med pusten.Zohar, Rayah Mehemna, Terumah 158b. See Leibowitz, Aryeh (2018). The Neshamah: A Study of the Human Soul. Feldheim Publishers. s. 27, 110. ISBN 1-68025-338-7

Jødedommen er kvaliteten til sjelen og dens utførelse av budene (mitsvot) for å få et høyere nivå av forståelse og nærhet til Gud. Når noen opplever nærhet til Gud, kalles de for tzadik. Jødedommen omtaler fødselsdagen for nahala/Yahrtzeit, dette fordi det er en minnefest da det er bare mot slutten av livet så kunne sjeler bli dømt for det de har gjort."Om Jødiske bursdager". Judaism 101. Aish.com. Arkivert fra originalen 22. august 2013. Besøkt 2. juli 2024.

Jødedommen har stort fokus på studie av sjeler."Sjel". jewishencyclopedia.com. Arkivert fra originalen 8. mars 2016.

Kabbala og andre mystiske tradisjoner går mer i detalj på sjelen. Kabbala deler sjelen opp i 5 elementer som tilsvarer de 5 verdenene:"Neshamah: Levels of Soul Consciousness". Chabad.org Kabbalah Online. Besøkt 24. April 2024."Nurturing The Human Soul—From Cradle To Grave". Chizuk Shaya: Dvar Torah Resource. 6. Januar 2013. Besøkt 2. juli 2024.

 Nefesh - det naturlige instinktet
 Ruach -  følelser
 Neshamah - Intellekt
 Chaya - Guds transcendent
 Yechidah -  essensen av sjelen som er knyttet til Gud

Kabbala har foreslått et begrep for å beskrive reinkarnasjon, gilgul (nefesh habehamit - "dyresjelen").Weiner, Rebecca Reinkarnasjon og Jødedommen. jewishvirtuallibrary.org. Besøkt 2. juli 2024 Enkelte jødiske tradisjoner hevder at sjelen finnes i beinet, selv om de er uenig om det er på toppen av ryggraden eller nederst på korsryggen.

 Scientologi 
Scientologiens syn er at et individ ikke har sjel, men er sjel. Årsaken til dette er fordi i scientologien er en person udødelig og kan bli reinkarnert hvis de ønsker. Scientologer sier at lykke og udødelighet påvirker hvordan de lever. Scientologiens betengelse av sjelen er «thetan» som kommer fra det greske ordet theta (betyr tanke). Scientologien retter seg til sjelen for å utvikle evner, både jordiske og åndelige. Ideologien rundt dette stemmer forsåvidt med de fem store verdensreligionene."Views on Heaven or Hell, Individuals as Eternal Spiritual Beings: Official Church of Scientology". Official Church of Scientology: What is Scientology?. Besøkt 2. juli 2024.

 Sjamanisme 
Sjeledualisme (flere sjeler/dualistisk pluralisme) er en tradisjonell tro innen sjamanismen og  essensiell i konseptet om sjelereise (også kalt ut av kroppen-opplevelse, ekstase eller astralprojeksjon).Bock, Nona J.T. (2005). Shamanic techniques: their use and effectiveness in the practice of psychotherapy (PDF). University of Wisconsin-Stout.Drobin, Ulf (2016). "Introduksjon". In Jackson, Peter. Horizons of Shamanism (PDF). Stockholm University Press. s. xiv–xvii. ISBN 978-91-7635-024-9. Sjamanisme tror at mennesker har to eller flere sjeler, kalt "kroppssjelen" eller "livssjelen" og den "frie sjelen". Den første er knyttet til kroppens funksjoner og bevisstheten i våken tilstand. Sistnevnte er den som kan vandre ut av kroppen på såkalte sjelereiser eller transetilstand.Hoppál, Mihály. "Nature worship in Siberian shamanism".Winkelman, Michael (2002). "Shamanic universals and evolutionary psychology". Journal of Ritual Studies. 16 (2): 63–76. JSTOR 44364143. Sjeledualisme og flere sjeler er fremme i den tradisjnelle animistiske troen til de austronesiske, kineserne ((hún og pò) og de tibentanske, de fleste afrikanere, de fleste som er innfødte nord-amerika, eldgamle sørasiatiske, de nordlige eurasiske og oldtidens egyptere (ka og ba).McClelland, Norman C. (2010). Encyclopedia of Reincarnation and Karma. McFarland & Company, Inc. s. 251, 258. ISBN 978-0-7864-4851-7.

Tro på sjeledualisme finnes i de fleste austronesiske sjamanistiske tradisjoner. Protoaustronesiske ordet for kroppssjelen er nawa (som betyr "pust", "liv" eller vital ånd"). Den sies å ligge et sted i bukhulen, som er i leveren eller hjertet.Clifford Sather (2018). "A work of love: Awareness and expressions of emotion in a Borneo healing ritual". In James J. Fox. Expressions of Austronesian Thought and Emotions. ANU Press. s. 57–63. ISBN 9781760461928. Den frie sjelen sies å befinne seg i hodet. Navnet er vanligvis  fra proto-austronesisk *qaNiCu (som betyr "spøkelse" eller "ånd av de døde") som å angår naturånder.
Den frie sjelen er ofte referert til som en betydning på tvilling eller dobbel, ut ifra proto-austronesisk duSA ("to"). En dyktig person er hvis flere er i harmoni med hverandre. En ond person er hvis flere er i konflikt med hverandre.Leonardo N. Mercado (1991). "Soul and Spirit in Filipino Thought". Philippine Studies. 39 (3): 287–302. JSTOR 42633258. Den frie sjelen kan forlate kroppen og reise astralt til åndeverden under søvn, transe, delirum, psykisk sykdom og død. Denne dualiteten sees også på som healing i tradisjonene til austronesiske sjamaner hvor sykdom i mange tilfeller er sett på som et tap. Dermed for å gjøre den syke frisk, må en få den frie sjelen til personen (som kan ha blitt stjålet av en ond ånd eller en ånd som har gått seg vill i åndeverden) inni kroppen igjen. Hvis den frie sjelen ikke får til å komme inni kroppen igjen, kan det hende personen dør eller blir kronisk syk.Zeus A. Salazar (2007). "Faith healing in the Philippines: An historical perspective" (PDF). Asian Studies. 43 (2v): 1–15.Robert Blust; Stephen Trussel. "*du". ACD - Austronesian Comparative Dictionary - Cognate Sets - D. Austronesian Comparative Dictionary. Besøkt 2. juli 2024.

Sjamanen helbreder innenfor den åndelige verden ved å returnere tapte deler av sjeler inn i kroppen igjen. En sjaman renser også negative energier som kan forstyrre eller forurense sjelen. I noen etniske grupper sies det at en person har flere enn to sjeler. Blant Tagbanwa-folket, hvor det sies at en person har seks sjeler som er først, den frie sjelen (som regnes som ens sanne sjel), inkludert fem andre sekundære sjeler som har ulike funksjoner. Flere inuitgrupper tror at et individ har mer enn en sjel. 

Samisk religion tror på at alt i naturen er besjelet.

 Taoisme 
I Taoismen tror de at hver person har to sjeler kalt hun og po (魂 og 魄), som er yin og yang. Taoismen tror på ti ulike sjeler, sanhunqipo (三魂七魄). Et levende menneske mister noen av sjelene ved psykisk sykdom eller bevisstløshet tilstand. En død sjel kan reinkarnere til å bli funksjonshemet, som er lavere begjærsriker eller bli ute av stand til å reinkarnere.

 Sikhisme 
I Sikhismen tror de sjelen (uttalt som Ātman) er ren bevissthet uten innhold.Virk, Hardev (2018). "Concept of Mind, Body and Soul in the Sikh Scripture (SGGS)". sjelen blir sett på som evig og forbundet med det gudommelige (Paramatman), selv om den er formet av karma - effekten av handlinger, tanker og gjerninger. Ifølge sikhiske læresetninger gjennomgår sjelen flere sykluser med gjenfødelse (transmigrasjon) helt til den oppnår en frigjøring (mukti) fra syklusen som er en prosess styrt av prinsippene om den guddommelige orden (hukam) og nåde (nadar).

Gjenfødelsen påvirkes av individets tilknytning til begjær og ego (haumai), hvilket fører til en forbindelse til det gudommelige. Sikhiske skrifter sier at å være opptatt av materiell rikdom, familiære bånd og sensoriske gleder i dødsøyeblikket kan føre til gjenfødelse i lavere livsformer, som et dyr eller ånd. På den andre siden er å meditere på Guds navn (Nam Simran) og intensjon om det gudommelige (Waheguru) i løpet av livet, spesielt ved døden - at sjelen kan smelte i den evige sannheten (Sach Khand) for å avslutte reinkarnasjonsyklusen."Hva tror Sikhismen om etterlivet?". Learn Religions. Besøkt 3. juli 2025.

Det som står sentralt i sikhismen er troen at selv om karma bestemmer sjelens vei, vil den gudommelige nåde overskrifte karmiske begrensninger. Guru Granth Sahib sier at frigjøring kommer an på Guds Vilje.Singh, Jagraj (2009). A Complete Guide to Sikhism. India: Unistar Books. s. 266. ISBN 9788171427543.

 Filosofi 
Greske filosofer som Sokrates, Platon og Aristoteles forsto sjelen som en logisk evne, hvis utøvelse er gudommelige handlinger.Claus, David (1981) Toward the Soul: An Inquiry into the Meaning of Psyche Before Plato. New Haven and London. Yale University Press. ISBN 9780300020960. Besøkt 3. juli 2025 Sokrates forklarte  hans lærdom til sine athenske landsmenn om å bry seg om psykens filosofispørsmål  (Apologi 30a–b).
Aristoteles resonerte til at et menneske sin kropp og sjel er materie og form: kroppen er en samling av elementer og sjelen er selve essensen. Sjel og psyke er de mentale evnene til et levende vesen: fornuft, karakter, fri vilje, følelse, bevissthet, qualia, hukommelse, persepsjon og tenkning. Sett fra det filosofiske er sjelen enten dødelig eller udødelig."Soul (noun)". Oxford English Dictionary (Digital versjon.). Oxford University Press. Besøkt 3. juli 2025. (Subscription or participating institution membership

De gamle grekere brukte begrepet «besjelet» for å representere konseptet med levende, som indikerer det tidligste filosofiske der de trodde at sjelen var det som ga kroppen liv.Lorenz, Hendrik (2009). "Ancient Theories of Soul". In Zalta, Edward N. (ed.). The Stanford Encyclopedia of Philosophy (Sommer 2009 versjon.). Metaphysics Research Lab, Stanford University. Arkivert fra originalen 24. februar 2021. Besøkt 3. juli 2025. Sjelen ble sett på som det ulegemlige eller åndelige som animerte (fra latin anima, jf. «dyr») den levende organismen. Francis M. Cornford siterer Pindar ved at sjelen sover mens lemmene er aktive, men når sjelen sover, er sjelen aktiv og avslører enten en belønning av glede eller at en sorg nærmer seg i drømmen.

Sjelen ble ansett som det ulegemlige eller åndelige «pustet» som animerer den levende organismen. Cornford siterer Pindar ved å si at sjelen sover mens lemmene er aktive, men når man sover, er sjelen aktiv og avslører «en belønning av glede eller sorg som nærmer seg» i drømmer.Francis M. Cornford, Greek Religious Thought, s. 64, referert fra Pindar, Fragment 131. Erwin Rohde skrev at en førpytagoreisk tro så på sjelen som livløs i når den forlot kroppen og at sjelen trakk seg tilbake til Hades uten noe håp om å komme tilbake til et fysisk legeme.Erwin Rohde, Psyche, 1928. Platon var den første i antikken som kombinerte sjelens ulike funksjoner til en og samme oppfatning. Han beskrev det som at sjelen er det som gir bevegelse til ting (dvs. det som gir liv utifra en oppfatning at livet er en selvbevegelse) ved hjelp av egne tanker.Campbell, Douglas (2021). "Self-Motion and Cognition: Plato's Theory of the Soul". The Southern Journal of Philosophy. 59: 523–544.(1) Arkivert 10.Desember 2024 på the Wayback Machine

 Psykologi 
«Sjeletro» er et fremtredende trekk i Otto Ranks verk. Rank forklarer viktigheten av udødelighet i psykologiens  klassiske og moderne interesse for liv og død. Arbeid til Rank gikk en annen vei enn den vitenskapelige psykologien som innrømmer muligheten for at sjelen eksistens hvor den blir sett som et forskningsobjekt uten å innrømme at den finnes. Sheets-Johnstone, Maxine (2003) "Death and immortality ideologies in Western philosophy". Continental Philosophy Review. 36 (3): 235–262. doi:10.1023/B:MAWO.0000003937.47171.a9. S2CID 143977431. Han utnevner: «Som religion så er det en psykologisk kommentar til menneskets sosiale utvikling, som representerer ulike psykologier vår nåværende holdning til en åndelig tro. I den animistiske æraen var psykologisering en skapelse av sjelen; i den religiøse æraen var den en representasjon av sjelen for seg selv; I vår naturvitenskapelige tidsalder er det en kunnskap om den individuelle sjelen.»Rank, Otto (1950). Psychology and the Soul: Otto Rank's Seelenglaube und Psychologie (PDF) Translated by Turner, William D. Philadelphia: University of Pennsylvania Press. s. 11. OCLC 928087.

Ranks arbeid hadde stor innflytelse på Ernest Beckers forståelse på en universiell interesse for udødelighet. I dødens fornektelse beskriver Becker «sjel» i form av Søren Kierkegaards bruk av selvet:

Kierkegaards bruk av «selvet» kan være forvirrende fordi han inkluderer det symbolske selvet og den fysiske kroppen. Selvet er en total personlighet som er større enn personen og inkluderer det vi nå kaller «sjel» eller «grunnlaget for væren» som den som skapte personen løp ut av.Becker, Ernest (1973) The Denial of Death. New York: Simon & Schuster. ISBN 0-684-83240-2.

Ifølge kogntivforskeren Jesse Bering og psykologen Nicholas Humphrey er mennesker i utgangspuntk tilbøyelige til å tro på en sjel og er født som sjel-kropp-dualister. Som sådan trenger ikke religiøse institusjoner å oppfinne ideen om at sjel fra tidligere tradisjoner har et konsept som alltid har vært til stede gjennom menneskets historie. I tråd med denne oppfatningen har den amerikanske filosofen Steward Goetz hevdet at ifølge antropologer og psykologer, er vanlige mennesker en sjel-kropp substans-dualister, som alltid har trodd på eksistensen om et skille mellom sjel og kropp.Goetz, Stewart, "Soul", Vocabulary for the Study of Religion Online, Brill, doi:10.1163/9789004249707_vsr_COM_00000026, Besøkt 3. juli 2025

 Sjelens vekt 
I 1901 gjennomførte Duncan MacDougall et eksperiment kalt «21 grams eksperimentet» hvor han veide pasienter som var død. Han kom frem til en vekt som varierte. Han fant ut at sjelen veier 21 gram basert på tester med hver pasient. Fysikeren Robert L. Park utnevnte at MacDougalls eksperimenter i dag ikke finnes vitenskapelig. Psykologen Bruce Hood skrev "fordi vekttapet ikke er pålitelig eller replikterbart, var funnene uvitenskapelig".Hood, Bruce. (2009). Supersense: From Superstition to Religion – The Brain Science of Belief. Constable. s. 165. ISBN 978-1-84901-030-6Park, Robert L. (2009). Superstition: Belief in the Age of Science. Princeton University Press. s. 90. ISBN 978-0-691-13355-3

 Se også 
 Sjel-legeme-problemet, motsetningen og forbindelsen mellom sinn og kropp
 Sjelevandring
 Karma
 Atman
 Ånd
 Jeg (filosofi)
 Bevissthet
 Besjeling

 Referanser 

Kategori:Religion
Kategori:Filosofi
Kategori:1000 artikler enhver Wikipedia bør ha
Kategori:Grunnleggende konsepter i metafysikk
Kategori:Sinn