Nattravn

C. e. dementievi
 C. e. europaeus
 C. e. meridionalis
 C. e. plumipes
 C. e. sarudnyi
 C. e. unwini

Nattravn eller europeisk nattravn (Caprimulgus europaeus) er en art i nattravnfamilien (Caprimulgidae). Det er en trekkfugl, og det finnes seks kjente underarter. 

 Systematikk 
I systematikken plasseres gjerne nattravner i gruppen Caprimulgiformes, som også inkluderer de fire familiene uglesvaler (Aegothelidae), fettfugler (Steatornithidae), potuer (Nyctibiidae) og froskemunner (Podargidae). Klassifiseringen av familiene i denne gruppen er imidlertid fortsatt omdiskutert.

 Beskrivelse 
Nattravnen har lange, falklignende vinger og lang hale og er kamuflasjefarget i gulbrunt og grått. Den har et lite nebb omgitt av stive hårbørster, strupen er lys. Hannen har lyse flekker nær vingespissene og på de ytre stjertfjærene.
Den blir ca. 28 cm lang, og veier mellom 65 og 100 gram.

Få fugler har en bedre kamuflasjefarge enn nattravnen. Oversiden er fint vatret i brungult og grått, og når fuglen ligger på bakken, ligner den et stykke granbark.

 Utbredelse 
Nattraven er utbredt i Europa og i Russland østover til Bajkalsjøen og Mongolia, og sørover til Iran. Den finnes også i et smalt belte vest i Nord-Afrika. I Norge er nattravnens utbredelse stort sett begrenset til Østlandet, fra Telemark og østover. Det er også en viss spredning av arten fra Aust-Agder til Rogaland og i fylkene Buskerud, Oppland, Akershus og Hedmark. I Norge var fuglen tidligere ført på rødlista som sårbar (VU), men regnes nå som livskraftig (LC).

 Habitat 
Nattravnen holder til i utkanten av barskog, gjerne i strøk med knauser og tørr og glissen skog. Når en kjører med bil på skogsveier en sommernatt, hender det at en fugl på størrelse med en gjøk letter fra veikanten og skjener på lange vinger inn i skogtykningen. Lyset fra billyktene kan gi gjenskinn i et par store, blanke øyne. Da er det nattravnen som er ute og fanger insekter i natten. Om dagen sitter nattravnen helt stille, gjerne langsetter en gren eller på marken i stekende sol. Om kvelden og natten er den på vingene og fanger insekter i flukten. Nebbet dens er lite og svakt, men den har et veldig gap med hårbørster rundt som gjør det lettere å snappe nattsvermere.

 Atferd 
I de senere årtier er nattravnen blitt mer og mer sjelden, og det er ikke ofte en hører dens surrende låt i sommernettene. Surringen minner om lyden fra en spinnrokk og er meget eiendommelig. Det høres ut som om lyden stadig stiger og synker, antagelig fordi fuglene under spillet vender hodet snart hit, snart dit. Men selv når lyden er konstant kan det være umulig å si hvor langt unna fuglen sitter. Av og til høres et skarpt «kruuit» eller «vik-vik».
Nattravnen bygger ikke rede, men legger de to hvite eggene med brunlige flekker i en grop på bakken. Den kan muligens ha to kull. Begge kjønn ruger 17-18 dager, og ungene er flyvedyktige etter ca. 16-17 døgn, men de fôres av foreldrene i ytterligere 16 dager. 

Føden består av insekter som nattfly, nattsvermere, oldenborrer og tordivler. Med sitt veldige gap kan nattravnen snappe store nattsvermere i luften.

Som trekkfugl kommer nattravnen om våren i mai og drar igjen i august/september til Øst- og Sør-Afrika.

 I folketroen 
Det latinska navnet caprimulgus betyr «geitemelker». Troen på at nattravner snek seg til å tyvmelke geiter, var kjent allerede fra folketroen i antikkens Hellas og Romerriket. Så sent som rundt 1800 skal zoologer ha diskutert om nattravnen virkelig forsynte seg av melk fra jurene på geiter og kveg.Jan Wall: Tjuvmjölkande väsen, doktoravhandling Uppsala universitet 1977, ISBN 91-554-0572-X, slaegtsbibliotek.dk (s. 4)

 Referanser 

 Eksterne lenker 


Kategori:Fugler
Kategori:Arter som tidligere har stått på norsk rødliste
Kategori:Fugler formelt beskrevet i 1758
Kategori:Dyr formelt beskrevet av Carl von Linné