Gulrot

Gulrot (Daucus carota L. spp sativus (hoffm.)) er en toårig rotvekst. Den spiselige delen av planten er en pælerot som utvikles det første året. Rota er et lagringsorgan for sukker (sukrose) som planten bruker til blomsterutvikling det andre året. Blomsterstenglen blir 70–90 cm høy med en skjerm av hvite blomster.

Gulroten får den oransje fargen fra betakaroten, som blir omdannet til vitamin A i menneskekroppen. Veksten inneholder også en del andre vitaminer samt kalium, jern og fiber.

 Historie 
Gulrota har flere viltvoksende slektninger og stammer trolig fra middelhavslandene og Lilleasia. I Norge er vill gulrot ikke sjelden nord til Sogn. Den ville gulrota (Daucus carota) eller den kultiverte gulrota (-- sativus) er nevnt i Romerske kilder fra det første århundre Gulrot har vært dyrka fra før år 700 i arabiske land, da Maurerne brakte den til Spania , og til Norden kom den på 1600-tallet. Sterkt fargede, fiolette gulrøtter ble først brukt som fargestoff. Først på 1800-tallet ble det populært å dyrke de oransje røttene som vi kjenner i dag.

 Dyrking i Norge 
I Norge dyrkes gulrot over hele landet. Produksjonen skjer i hovedsak i Vestfold, Aust-Agder og Rogaland. Larvik er Norges største grønnsakskommune, særlig takket være gulrotproduksjonen i Lågendalen. I 2003 ble det produsert gulrøtter over ca. 13 000 daa i Norge. Det norske gulrotarealet er på ca. 12 000 mål.

 Se også 
 Gulrotsuger 

 Referanser 

 Kilder 
 Balvoll, G.: Grønsakdyrking på friland, Landbruksforlaget 1999
 Statistisk sentralbyrå: Jordbruksstatistikk 2003, 2005, ISBN 82-537-6786-2

 Eksterne lenker 

  Næringsinnhold i gulrot

Kategori:Grønnsaker
Kategori:Kulturplanter
Kategori:Skjermplantefamilien
Kategori:Hvite blomster
Kategori:Planter formelt beskrevet av Carl von Linné
Kategori:Planter formelt beskrevet i 1753