Heike Kamerlingh Onnes

Heike Kamerlingh Onnes (født 21. september 1853, død 21. februar 1926) var en nederlandsk fysiker.

Han ble tildelt Nobelprisen i fysikk i 1913 for sin forskning på ekstremt lave temperaturer (nær det absolutte nullpunkt), en forskning som blant annet førte til produksjonen av flytende helium. Han oppdaget i denne sammenheng også superledning i 1911.

8. april 1911 oppdaget Kamerlingh Onnes at ved 4.2 grader Kelvin opphørte motstanden i kvikksølv som befant seg i flytende helium. Dette kalte han først supraledning, senere superledning. 

Krateret Kamerlingh Onnes på månen er oppkalt etter ham. 

 Referanser 

 Eksterne lenker 


Kategori:Nederlandske fysikere
Kategori:Nederlandske nobelprisvinnere
Kategori:Nobelprisvinnere (fysikk)
Kategori:Personer fra byen Groningen
Kategori:Fødsler i 1853
Kategori:Dødsfall i 1926