Klaus Kinski

Klaus Kinski (1926 – 1991) var en tysk skuespiller særlig kjent for sine besatte eller avvikende rolleskikkelser. Kinski er særlig kjent fra Werner Herzogs spillefilmer som utnyttet hans intense, uttrykksfulle blikk. Han spilte i 200 filmer og ble internasjonalt kjent i rollen som den pukkelryggede i Sergio Leones For en neve dollar mer (1965).

 Bakgrunn 
Klaus Kinski ble født Nikolaus Karl Günther Nakszynski 18. oktober 1926 i Zoppot i Fristaden Danzig (området var nøytralt, overveiende tysk-etnisk og økonomisk integrert med Polen). Han var sønn av apotekeren Bruno Nakszynski og sykepleiersken Susanne Lutze, datter av en luthersk prest fra Danzig. Familien flyttet til Berlin i 1930, hvor Klaus gikk på Prins-Heinrich-Gymnasium i Schöneberg. Nastassja Kinski er datter av Klaus Kinski og hans andre kone Ruth Brigitte Tocki. 

Han ble innkalt i andre verdenskrig og satt mot slutten av krigen i krigsfangenskap, men alt i 1946 debuterte han, uten skuespillerutdanning, på scener i Berlin. I årene 1952-60 ble han kjent for sine enmannsforestillinger og opplesninger«Klaus Kinski» av Arthur Rimbaud, François Villon, Jack London og Oscar Wilde. Begge døtrene hans fikk navn etter skikkelser i Dostojevskijs romaner. Nastassja er oppkalt etter en kvinne i Idioten, hennes eldre søster Pola etter en ungjente i Forbrytelse og straff som omfavner drapsmannen Raskolnikov.Brad Prager: «Klaus Kinski», Tank magazine]</ref> Hans forestilling Jesus Kristus, frelser i 1971 vakte berlinernes forargelse.Jesus Christus, Erlöser, IMDb

Selvbiografien All I Need Is Love: A Memoir (1988) beskriver hans seksuelle eventyr og misbruk av narkotika og alkohol, men er notorisk upålitelig og for en stor del ren fiksjon. Det er imidlertid korrekt at begge foreldrene hans døde under krigen.Andrew McCann: Kinski speaks Villon 1952–62, 17. oktober 2018 Herzog for sin del mintes at Kinski en gang låste seg inne på badet i to døgn, og i en rekke raserianfall gjennom 48 timer smadret hele rommet, så badekar, vask og toalett var nærmest pulverisert: «Det var faktisk utrolig. Jeg hadde aldri trodd at det var mulig å rase i 48 timer.»<ref>[https://magazine.tank.tv/issue-41/features/klaus-kinski Brad Prager: «Klaus Kinski», Tank magazine

Kinski døde 23. november 1991 i Lagunitas, California. 

 Virke 
Klaus Kinski ble først kjent for sine monologer i byer som Berlin, München og Wien. I 1953 reiste han gjennom Tyskland og resiterte Rimbaud og Villon, Friedrich Nietzsche, Kurt Tucholsky og Det nye testamente på små scener. Hans resitasjoner av verker av Goethe, Friedrich Schiller og Bertolt Brecht ble også utgitt på plate. Gjennom tyske Edgar Wallace-filmatiseringer ble han første gang kjent for et bredt publikum, og senere deltok han i en rekke tyske og utenlandske produksjoner, bl.a. mange filmer av Werner Herzog.

Kinski arbeidet først i Tyskland og Italia, og deretter 10 år i Frankrike før han flyttet til USA tidlig på 1980-tallet. I 1989 regisserte han filmen Paganini som ikke ble vist.

 Samarbeid med Thomas Harlan 
Kinski var en venn av Thomas Harlan (sønn av Veit Harlan og fetter av Christiane Kubrick). I 1950-årene bodde de i Paris der de delte leilighet. Sammen med Harlan besøkte Kinski Israel i 1953 med falske tyrkiske pass. Planen var å lage filmen Ich will zu den Juden («Jeg vil til jødene»; filmen ble ikke noe av).David, C. (2018). Kinski: die Biographie. Aufbau Digital. Kinski og Harlan skal ha vært de første ikke-jødiske tyskere som besøkte Israel. Kinski og Harlan ble i 1950-årene omtalt som de to gale vidunderbarna (die verrückten Wunderkinder). 

Den østerrikske skuespilleren Hilde Körber var Veit Harlans andre kone og Thomas Harlans mor. Hun var som en mor for Klaus Kinski, og de to medvirket i Morituri (1948) som var Kinskis debut som filmskuespiller.Shandley, R. (2010). Rubble films: German cinema in shadow of 3rd reich. Temple University Press.Noack (2016) s. 259.

Filmografi i utvalg
 1955 : Ludwig II. – Glanz und Ende eines Königs
 1958 : Først elske – siden dø
 1965 : For en neve dollar mer
 1965 : Doctor Zhivago
 1967 : Sam Coopers gull
 1967 : Gringo Desperados
 1969 : The Great Silence
 1970 : Det nakne valg
 1972 : Jakten på El Dorado (original: Aguirre, der Zorn Gottes; Herzog)
 1973 : The Fighting Fist of Shanghai Joe
 1976 : Mitt navn er fortsatt Nobody
 1977 : Operasjon Thunderbolt
 1979 : Nosferatu – Nattens vampyr (Herzog)
 1981 : Kompis, kompis
 1981 : Svart mamba
 1984 : Piken med trommestikkene
 1982: Fitzcarraldo (Werner Herzog)
 Referanser 

 Eksterne lenker 


 http://www.goethe.de/ne/hel/depkins.htm
 https://web.archive.org/web/20060129091707/http://www.hatii.arts.gla.ac.uk/MultimediaStudentProjects/00-01/0009135b/fruits/html/Kinski/kinski-bio.htm
 https://web.archive.org/web/20060217153235/http://www.walther-nienburg.de/Kinski/Post/katovsky.html

Kategori:Tyske skuespillere
Kategori:Personer fra Sopot