Norges ambassade i Stockholm

mini|Norges ambassade i Sverige ligger i Diplomatstaden på Norra Djurgården (Skarpögatan 4) i Stockholm.
mini|Ambassaden i 2008.
Kgl. norsk ambassade i Stockholm er Norges diplomatiske representasjon i Sverige. Ambassaden ligger i Diplomatstaden på Östermalm ved Djurgårdsbrunnsviken (Skarpögatan 4) i Stockholm. Den er ofte kalt for den Norske legasjon i Stockholm.

 Bakgrunn  

Norges diplomatiske representasjon i Sverige ble opprettet etter unionsoppløsningen i november 1905. Den hadde status som legasjon.«Flyktninger i Sverige», Arkivportalen.

Ved utbruddet av andre verdenskrig hadde legasjonen fire ansatte. I løpet av krigen økte antall nordmenn i Sverige, og under legasjonen vokste det frem en større organisasjon. Den norske legasjonen var en del av den frie norske statsadministrasjonen, og ved krigens slutt arbeidet rundt  personer der.

Svenske myndigheter ville ikke gi disse nyansatte diplomatisk status eller immunitet. Formelt ble den norske legasjon drevet av privatpersoner, og flere ansatte opplevde å bli arrestert av svensk politi. Svenske myndigheter torde ikke irritere Nazi-Tyskland, sin største handelspartner, men ønsket heller ikke å bryte med vestmaktene så lenge krigens utfall var usikkert. I tillegg var svenskekongen Gustav 5. sterkt tyskvennlig, og da den svenske regjeringen nølte med å slippe tyske militærtransporter gjennom landet med tog, truet kongen med å abdisere. Senere i 1941 gratulerte han Hitler med fremgangen på østfronten. Statsminister Per Albin Hansson fikk kongen fra å sende brevet, men i stedet innkalte kong Gustav den tyske sendemann og leste innholdet høyt. Deretter ble det sendt Hitler telegrafisk. Sverige gikk likevel ikke så langt som Sveits, som satte alle flyktninger i interneringsleir. Sverige nøyde seg med å stramme inn reglene for hvem som kunne få status som flyktning. Fra april til desember 1941 ble nesten 800 nordmenn avvist ut fra dette regelverket, dvs. hver fjerde som søkte. Fra starten av 1942 lempet man på reglene igjen, og den norske legasjon fikk holde åpent, dog nærmest uoffisielt. Da legasjonens leder døde høsten 1940, nektet den svenske regjering å utnevne en ny. I stedet fungerte Jens Bull i stillingen, kamuflert med en underordnet tittel.Ingar Sletten Kolloen: Under krigen (s. 264), forlaget Gyldendal, Oslo 2021, ISBN 978-82-05-51381-5 

På britisk hold så man ned på den norske legasjon og hevdet at den «lignet en slagen hærs hovedkvarter». Men norske flyktninger i Sverige var faktisk låst i landet, siden alle ruter videre til Storbritannia var stengt. Like fullt ble stridsdyktige norske menn kalt «skulkere» i radiosendingene fra London, hvis de unnlot å flykte fra Norge og melde seg til krigstjeneste. Svenskene måtte nå minne norske myndigheter om at både grensen og legasjonen risikerte å bli stengt, og legasjonen sendte en skarp korreks til eksilregjeringen telegrafisk, der de påpekte at folk i Norge måtte få vite hvor vanskelig det var å komme seg videre fra Sverige. Slik advarsel ble meldt på radio 1941, men likevel dro stadig flere til Sverige og ble sittende fast der. Kritikken de rettet mot eksilregjeringen, fikk statsminister Nygaardsvold til å snakke om løgnaktige fremstillinger fra kverulanter. Han anklaget også briter i Stockholm for å egge opp stemningen blant nordmenn i eksil, og minnet om de store beløpene den norske londonregjeringen brukte på reisepenger til nordmenn som dro fra Sverige gjennom Sibir, og fra sovjetisk stillehavskyst videre med skip til USA, Canada eller Sør-Amerika. I gjennomsnitt gikk det rundt kr  for hver reisende, tilsvarende en gjennomsnittlig årslønn den gang. Assisterende britisk militærattaché i Sverige, Malcolm Munthe, utstyrte norsk motstandsbevegelse med våpen og penger, og kontrollerte egne ruter inn og ut av Norge. Hans manglende diskresjon skremte Jens Bull, som innså at dette kunne føre til tysk press for å få stengt den norske legasjon. Sensommeren 1941 ble Munthe utvist av Sverige, men da var reiseruten gjennom Sovjetunionen alt stengt etter den tyske invasjonen i Sovjetunionen i juni 1941.Ingar Sletten Kolloen: Under krigen (s. 265)

Legasjonen ble i 1947 oppgradert til ambassade etter avtale mellom Norge og Sverige om at landenes representanter skulle ha rang av ambassadør.«Norsk ambassadør i Stockholm», Aftenposten, morgennummeret 20. september 1947, s. 2.

 Stasjonssjefer 
 1905–1906 Helmer Bryn, chargé d'affaires a.i.
 1906–1910 Benjamin Vogt, sendemann med ministers rang
 1910–1916 Jørgen Brunchorst
 1916–1921 Francis Hagerup, døde i 1921
 1921–1940 Johan Wollebæk, døde i 1940
 1940–1945 Jens Bull, først chargé d'affaires, fra 1942 minister
 1946–1953 Birger Bergersen, minister, fra 1947 sendemann med ambassadørs rang 
 1953–1961 Jens Schive
 1961–1966 Arne Christian Gunneng
 1966–1973 Henrik Andreas Broch
 1973–1977 Hersleb Vogt
 1977–1981 Thore Albert Boye
 1981–1984 Gunnar Rogstad
 1984–1990 Oscar Værnø
 1990–1994 Olav Bucher-Johannessen
 1994–1999 Ketil Børde
 1999–2003 Eirik Glenne
 2004–2009 Odd Fosseidbråten
 2009–2014 Anne K. Lund
 2014–2017 Kai Eide
 2017–2025 Christian Syse 
 2025– Niels Engelschiøn

miniatyr|245x245pk|Fra mars 2017 er Christian Syse stasjonssjef i Stockholm. Foto: Jessica Lund

 Ambassadebygningen 
Daværende kronprins Olav la ned grunnsteinen for bygget 10. november 1950 i nærvær av kronprinsesse Märtha og statsminister Einar Gerhardsen. Bygget er tegnet av Knut Knutsen og ble overlevert 15. juli 1952 i en seremoni hvor utenriksminister Halvard Lange fra Norge og Östen Undén fra Sverige deltok.

Bygget ble reist i etterkrigstiden, og grunnet manglende penger ble bevilgningen til reising av bygget flere ganger redusert. Likevel står ambassaden som et av Knutsens viktige verker og er et merkebygg i 1950-tallets arkitektur med japanske, tyske, amerikanske og svenske forbilder. Ambassaden har også en rik, samtidig kunstsamling. Interiøret er nylig restaurert.

Ambassaden har tidligere holdt til i Banérgatan 37, Strandvägen 59, Narvavägen 32 og - først - i Villagatan 13B. Det såkalte Ministerhotellet på Södra Blasieholmshamnen, senere revet, var frem til unionsoppløsningen den norske stats eiendom der statsrådsavdelingen i Stockholm hadde sete.  

 Konsulater 
Norge har ti honorære generalkonsulater (gk) og konsulater i Sverige.

NavnStedJan AndréassonGöteborg (gk)Madelaine Hagen EkströmÖstersundErik M. GabrielssonKalmarBengt GustafssonKirunaGry Holmgren HafskjoldLuleåMaria HollanderKarlstadLena E. IsakssonUmeåUlf LarssonSundsvall (gk)Håkan WalldénNorrköpingFredrik ÅbergMalmö (gk)

 Referanser 

 Eksterne lenker 


Kategori:Utenriksstasjoner i Sverige
Stockholm
Kategori:Byggverk i Stockholm
Kategori:Knut Knutsen