Almoravidene

Almoravidene var et berbisk dynasti som på sitt høydepunkt omkring år 1100 hersket over Maghreb og al-Andalus. Dynastiet startet som en muslimsk asketisk bevegelse rundt 1040, men utviklet seg snart i en militaristisk retning. I løpet av 1050-årene ekspanderte almoravidene til de kontrollerte et område tilsvarende det moderne Marokko. Marrakech ble grunnlagt som rikets hovedstad i 1062. Nabostaten Tlemcen falt i 1080.

I løpet av 1090-årene ble også al-Andalus (dagens Spania) erobret. Her ble almoravidene ønsket som redningsmenn av befolkningen etter flere tiår med strid og splittelse under de såkalte taifa-kongedømmene.

Allerede på 1130-årene begynte riket å falle sammen etter en rekke nederlag mot de kristne. Almohadenes erobring av Marrakech i 1147 markerer sluttpunktet på almoravidenes herredømme.

 Herskere 

 Yusuf ibn Tashfin (1061–1106)
 Ali ibn Yusuf (1106–42)
 Tashfin ibn Ali (1142–46)
 Ibrahim ibn Tashfin (1146)
 Ishaq ibn Ali (1146–47)

 Eksterne lenker 


Kategori:Marokkos historie
Kategori:Islams historie
Kategori:Stater og territorier etablert i 1040
Kategori:Stater og territorier opphørt i 1147