Lockheed Corporation

Lockheed Corporation var et amerikansk selskap stiftet i 1912. Det var lokalisert i USA og var en av verdens største produsenter av både sivile og militære fly samt romfartsteknologi og våpensystemer. Selskapet ble sammenslått med Martin Marietta i 1995 og skiftet navn til Lockheed Martin.

 Historie 
 Opprinnelse 
Alco Hydro-Aeroplane Company ble etablert i 1912 av brødrene Allan og Malcolm Loughead. Dette selskapet byttet navn til Loughead Aircraft Manufacturing Company og etablerte seg i Santa Barbara, California. I 1926, etter konkursen av Loughead, stiftet Allan Loughead selskapet Lockheed Aircraft Company (stavet fonetisk for å unngå misforståelser) i Burbank, California. I 1929 ble Lockheed en divisjon av Detroit Aircraft.

Da Detroit Aircraft gikk konkurs under den store depresjonen, gikk en gruppe investorer ledet av brødrene Robert og Courtland Gross til innkjøp av firmaet og reddet det ut av konkursboet i 1932. I 1934 ble Robert E. Gross styreformann for det nye selskapet, Lockheed Corporation, som hadde hovedkvarter ved flyplassen i Burbank, California. Selskapet holdt til der i flere år før det omsider flyttet til Calabas, California.

Den første vellykkede modellen som ble produsert i et betydelig antall (141 eksemplarer) var «Vega» som ble kjent da den ble benyttet til flere førstegangs- og rekordflyvninger, bl.a av Amelia Earhart, Wiley Post og Hubert Wilkins.

Senere, på 1930-tallet introduserte Lockheed flyet Lockheed L-10 Electra, et transportfly med to propellmotorer. Dette var flyet Amelia Earhart og hennes navigatør Fred Noonan fløy under deres mislykkede forsøk på å fly rundt jorden i 1937.
Electra formet også det grunnleggende designet for bombeflyet Lockheed Hudson, som ble levert til både det britiske Royal Air Force og United States Air Force under andre verdenskrig. Dets primære rolle var antiubåtoperasjoner.

 Prosjekter under andre verdenskrig 
I begynnelsen av andre verdenskrig svarte firmaet på en kontrakt på en avskjæringsjager. Under ledelse av Clarence Johnson, en av de mest kjente amerikanske flydesignerne, leverte de det uortodokse jagerflyet P-38 Lightning. Det fungerte i både angrepsrolle mot bakkemål og i luftkamper. Det var også i bruk som et strategisk bombefly i samtlige teatre det var involvert i. Flyet var også ansvarlig for å ha skutt ned flere japanske fly enn noen andre flytyper og for å ha deltatt i det berømmelige oppdraget med å drepe den japanske admiralen Isoroku Yamamoto, mannen bak angrepet på Pearl Harbor.

I 1943 begynte Lockheed i all hemmelighet å utvikle ett nytt jagerfly på fabrikkene i Burbank, basert på et jetflyprosjekt konkurrenten Bell Aircraft ikke hadde fabrikklokaler store nok for. P-80 Shooting Star ble det første jetdrevne amerikanske jagerflyet til å skyte ned et annet jetfly når det skjøt ned et MiG-15 i Korea. Flytypen, som fikk benevnelsen F-80 i 1948 ble sett på som utdatert allerede da det kom i tjeneste.

 «Skunk Works» 
Med prosjektet P-80, startet Lockheed hemmelige utviklingsprosjekter ved en plass kalt «Skunk Works». Navnet kom muligens fra stanken som kom fra en plastikkfabrikk i nærheten. Denne plassen er blitt kjent etter å ha utviklet flere suksessfulle Lockheed-design, inkludert spionfly som U-2 (sent på 1950-tallet) og SR-71 Blackbird (1962). «Skunk Works» har ved flere anledninger skapt gode design på veldig kort tid og ofte med begrensede ressurser. I dag betyr begrepet «skunk works» en plass hvor dyktige konstruktører utvikler fantastiske prosjekter.

 Prosjekter under den kalde krigen 
Andre design fra Lockheed inkluderer L049 Constellation og L1649 Super Constellation-serien av propellfly var pionerer i den transatlantiske krigen mellom Trans World Airlines og Pan American World Airways.
Den første flyvningen til Lockheed L100 (C-130 Hercules) var i 1954. Flyet er i 2005 fortsatt i produksjon og brukes av det norske luftforsvaret. I 1956 fikk selskapet en kontrakt for utviklingen av Polaris ubåtutskytningsklar ballistisk missil (SLBM), og ble etterfulgt av Poseidon og Trident som var kjernefysiske missiler.

F-104 Starfighter (sent på 1950-tallet), var verdens første jagerfly på en hastighet over Mach 2. Transportflyet C-5 Galaxy, som er et av verdens største fly, hadde sin første flyvning i 1968. Senere, i 1970, kom tri-jet'en L-1011 TriStar som var den tredje av vidkroppflyene, etter Boeing 747 og Douglas DC-10. I 1976 begynte Skunk Works utviklingen av stealth-flyet F-117 Nighthawk. Det samme året ble selskapet involvert i omfangsrike bestikkelsessaker i den såkalte Lockheed-skandalen.

 Viktige årstall 
 1912 Alco Hydro-Aeroplane Company ble etablert. 1916 Selskapet skiftet navn til Loughead Aircraft Manufacturing Company. 1926 Lockheed Aircraft Company grunnlagt. 1929 Lockheed ble en divisjon av Detroit Aircraft. 1932 Robert E. Gross tar kontrollen over selskapet etter konkursen av Detroit Aircraft;  1932 Skifter navn til Lockheed Corporation. 1943 Lockheed's «Skunk Works» grunnlagt i Burbank, California  1954 Første flyvning av C-130 Hercules 1955 Første flyvning av prototypen til U-2 1976 «Lockheedskandalen». 1986 Kjøper opp Sanders Associates electronics of Nashua, New Hampshire 1991 Lockheed, General Dynamics og Boeing begynner utviklingen av F-22, nå F/A-22 Raptor. 1995 Lockheed Corporation blir sammenslått med Martin Marietta og danner selskapet Lockheed Martin.

 Produkter 
En liste over fly og andre fartøy produsert av Lockheed. 
* År etter første flyvning.

 Passasjerfly 
 1929 – Lockheed Model 8 Sirius
 1927 – Lockheed Vega
 1928 – Lockheed Vega Air Express
 1934 – Lockheed L-10 Electra
 1934 – Lockheed Model 12 Electra Junior
 1937 – Lockheed Model 14 Super Electra
 1939 – Lockheed Lodestar
 1943 – Lockheed Constellation
 1950 – Lockheed Super Constellation 
 1956 – Lockheed Starliner
 1957 – Lockheed L-188 Electra
 1961 – Lockheed JetStar
 1970 – L-1011 TriStar

 Militære transportfly 
 1943 – C-69 Constellation, militær transportversjon av Constellation
 1946 – R6V Constitution, stort transportfly
 1954 – C-130 Hercules, medium transportfly
 1957 – C-140 JetStar, Spesial/VIP-transport
 1963 – C-141 Starlifter, transportfly med lang rekkevidde
 1968 – C-5 Galaxy, tungt transportfly

 Jagerfly 

 1931 – YP-24, ble overlatt til Consolidatet som videreutviklet flyet til P-30.
 1939 – P-38 Lightning, tomotors jagerfly
 1944 – P-80 Shooting Star, Det var United States Air Force første jetjagerfly i aktiv tjeneste.
 1949 – F-94 Starfire, allværsjager
 1953 – XFV-1, VTOL-fly. Programmet kansellert i 1955.
 1954 – F-104 Starfighter, allværsjager
 1962 – YF-12A, Mach 3 jagerfly
 1977 – F-117 Nighthawk, stealthjagerfly
 1990 – F/A-22 Raptor

 Patrulje og rekognoseringfly 
 1938 – Hudson, maritimt patrule- og bombefly
 1939 – Ventura, maritimt patrule- og bombefly
 1945 – P2V Neptune, maritimt patruljefly
 1955 – U-2, rekognoseringsfly (TR-1)
 1961 – P-3 Orion, maritimt overvåkningsfly
 1964 – SR-71 Blackbird, rekognoseringsfly
 1972 – S-3 Viking, maritimt patrulje- og angrepsfly

 Helikoptre 
 AH56A Cheyenne, eksperimentelt angrepshelikopter

 Missiler 
 Polaris
 Poseidon
 Trident

 Romfartsteknologi 
 Agena

 Eksperimentelle fly og missiler 
 Lockheed X-7
 Lockheed X-17
 Lockheed X-27

 Se også 
 Lockheed Martin
 General Dynamics
 Convair
 Boeing
 «Lockheedskandalen»

 Eksterne lenker 
 Lockheed Brødrene  – fra PBS.
 Lockheed Martin - Offisiell side
 «The Jetmakers» – Informasjon om flyindustrien mellom 1945 og 1972


Kategori:Tidligere selskaper fra USA
Kategori:Etableringer i 1912