Jørgen Herman Vogt

For NKP-politikeren med samme navn, se Jørgen Vogt.

Jørgen Herman Vogt (født 21. juli 1784 i Bragernes, død 12. januar 1862 i Christiania) var en norsk jurist, embetsmann og politiker. Han var statsråd og «statsminister» i en periode da embetet fremdeles ble benevnt som «regjeringens formann».

 Bakgrunn 
Hans foreldre var trelasthandler, senere sorenskriver i Nordfjord Niels Nielsen Vogt (1755–1809) og Abigael Jørgensdatter Monrad (1757–1812), en prestedatter fra Gjerpen. Farmor var Anna Maria Cudrio. Jørgen Herman Vogt tok artium i 1800, 16 år gammel. Hans far solgte sin trelastbedrift for at sønnene kunne studere i København. Han begynte der høsten 1800 og tok juridisk embetseksamen i 1806 og fikk stilling som fullmektig i Finanskollegiet. 

Karriere
Han ble sekretariatsfullmektig i 1808, og flyttet hjem til Norge i 1809, hvor han arvet embetet som sorenskriver i Nordfjord etter sin far. Fra 1812 arbeidet han igjen i København, og ble som Christian Frederiks assistentmedlem av finanskomiteen under Riksforsamlingen i 1814. Samme høst ble han ansatt i den nye statsforvaltningen i Christiania: ekspedisjonssekretær i Finansdepartementet i 1814Høsten 1814, i de siste seks ukene før unionen med Sverige ble inngått, var Vogt fungerende leder av departementet, men uten å være medlem av statsrådet., og fra 1822 statssekretær, det vil si daglig leder av statsforvaltningen. 

I 1825 begynte han en 33-årig statsrådskarriere. Han var 
 sjef for Armédepartementet fra oktober 1825
 sjef for Justisdepartementet fra september 1826
 medlem av statsrådsavdelingen i Stockholm 1827-1829, konstituert statsminister mellom Sommerhielms død i 1827 og utnevnelsen av Severin Løvenskiold i juli 1828.
 permisjon fra statsrådet 1829-1836; var medlem av lovkommisjonen
 sjef for Finansdepartementet fra desember 1836
 medlem av statsrådavdelingen i Stockholm 1846-1847
 sjef for Finansdepartementet fra juli 1847
 sjef for Kirkedepartementet fra september 1849
 sjef for Kirkedepartementet fra august 1850
 sjef for Revisjonsdepartementet fra september 1850
 medlem av statsrådsavdelingen i Stockholm fra  september 1851
 sjef for Finansdepartementet fra september 1852
 sjef for Justisdepartementet fra september 1853
 førstestatsråd november 1856 til desember 1858
I 1845 ble Vogt stilt for riksrett, men frikjent. Advokat, senere statsminister, Frederik Stang var Vogts forsvarer i riksrettssaken.

Vogt var i tillegg konstituert som sjef for en rekke departementer i kortere perioder. Vogt gikk av som «statsminister» i desember 1858 etter å ha kritisert kronprins Karls vurderinger i noen militære utnevnelser.

Vogt fant i 1858 grunn til å kritisere visekongen kronprins Carls beslutninger i militære utnevnelser. Han ble på dette grunnlaget bedt om å søke avskjed. Dette hadde også sammenheng med at kronprinsen ønsket  amtmann Christian Birch-Reichenwald og hans tilhengere inn i regjeringen. Den 4. desember 1858 fratrådte Vogt, men fikk sympati også blant dem som hadde vært hans politiske motstandere.

 Familie 

Vogt giftet seg 26. november 1822 i Christiania med den svenske grevinnen Hedvig Lovisa Frölich (født 26. juni 1787, død 7. januar 1880 i Kristianstad), de fikk datteren Ingeborg Hedvig Vogt (født 11. februar 1825 i Christiania, død 17. august 1904 i Tosterup, Skåne, Sverige). Hun ble gift i 1852 med greve Albert Ehrensvärd (1821–1901), svensk utenriksminister, hvis svigersønn var utenriksminister Ludvig Douglas (1849–1916). Vogt var onkel til Niels Vogt. Og han hadde i et første ekteskap med Ingeborg Maria Lorentzen (1788–1821), datter av Jacob L.  i Drammen og Karen Rosenberg Stranger, døtrene Karen Rosenberg Vogt (1810–1855) og Marie Louise V. (1817–1900), som begge ble gift (1835 og 1860) med kommandanten på den nye festning Oscarsborg, Henrich Sigvard Scheel (1806–1891).

 Utmerkelser 
Vogt ble tildelt en rekke ordener for sitt virke. Han var innehaver av Borgerdådsmedaljen og ble i 1857 av kongen utnevnt til storkors av St. Olavs Orden «for fortjenstfuld Embedsvirksomhed». Han var ridder av Serafimerordenen Per Nordenvall: Kungliga Serafimerorden 1748-1998, Stockholm 1998, side 284-285, med foto av hans ridderplate med slektsvåpen som henger i Riddarholmskyrkan, Stockholm og hadde storkors av Nordstjerneordenen. Vogt var også ridder av den russiske Sankta Annas orden.

Vogts gate i Oslo er oppkalt etter Vogt.

 Bibliografi 
 Optegnelser om sit liv og sin embedsvirksomhed. 2 bind, 1871 og 1895.
 Den Kongelige norske Sankt Olavs orden 1847-1947,  utgitt av ordenskanselliet ved O. Delphin Amundsen, Oslo: Grøndahl & Søns Forlag, 1947, s. 3.

 Referanser 

 Eksterne lenker 


  regjeringen.no: biografi

Kategori:Norske statsråder 1814–1884
Kategori:Norske statsministre i Stockholm
Kategori:Medlemmer av Statsrådsavdelingen i Stockholm
Kategori:Norske finansministre
Kategori:Norske revisjonsministre
Kategori:Sorenskrivere
Kategori:Medaljen for borgerdåd
Kategori:Storkors av St. Olavs Orden
Kategori:Serafimerordenen
Kategori:Nordstjerneordenen
Kategori:Sankta Annas orden
Kategori:Personer begravet på Gamle Aker kirkegård
Kategori:Personer fra Drammen kommune