Pressedirektoratet

Pressedirektoratet var en avdeling av Kultur- og folkeopplysningsdepartementet mellom 1940 og 1945. NS-mannen Anders Beggerud var direktoratets direktør under hele andre verdenskrig.  

Mens direktoratet skulle jobbe med organiseringen av avisene, sørget den tyske Presseabteilung for å forsyne avisene med innhold. Pressedirektoratet sendte også ut direktiver og påbud om innhold, men begrenset til norske og lokale forhold.  

Direktoratet fikk i februar 1942 lov til å legge ned aviser, erstatte redaktører og ansatte eller innsette nye medarbeidere. På denne måten kunne man lettere styre innholdet i pressen.  

Nyordningen førte til at en rekke aviser ble lagt ned i 1942, og mange fikk innsatt NS-redaktører. Dette gjaldt blant annet Aftenposten, Fredriksstad Blad, Østlendingen, Tønsbergs Blad, Varden, Porsgrunns Dagblad, Bergens Tidende, Morgenavisen, Sunnmørsposten, Adresseavisen, Lofotposten og Tromsø, samt flere mindre aviser på Vestlandet.  

Flere aviser ble også slått sammen. I Stavanger ble Stavanger Aftenblad (V) og Stavangeren (H) slått sammen til Stavanger Avis, i Sandefjord ble Sandefjords Blad (H) og Vestfold (V) til Sandefjords Presse, mens i Larvik ble Østlands-Posten (V) og Nybrott (Ap) slått sammen til Larvik Dagblad. Aftenposten ble særlig utsatt for sensur, da dette var landets største avis ved krigens start.  

I 1943 fikk Pressedirektoratet ytterligere fullmakter til å stanse aviser, blant annet for å frigjøre arbeidskraft og redusere papirforbruket. Direktoratet beskrev selv høsten 1943 at hele presseforbruket av papir da tilsvarte det Aftenposten alene brukte før krigen. Senere samme år ble blant annet Akershus Arbeiderblad og Akershus (H) slått sammen til Nedre Romerike, og Hamar Arbeiderblad og Hamar Stiftstidende (H) ble til Hedemarkingen.  

Mot slutten av 1943 mente Pressedirektoratet at norsk presse var ferdig «rasjonalisert», og lite endret seg de siste krigsårene.  

 Referanser 




Kategori:Norge under andre verdenskrig  
Kategori:Mediehistorie