Første armé (Storbritannia)

Første armé (engelsk: First Army) var en armé i den britiske hæren under første og annen verdenskrig. I hæren var det også indiske og portugisiske styrker under første verdenskrig og amerikanske og franske enheter under andre verdenskrig.

 Bakgrunn 
Formasjonen historie går tilbake til 1660 da monarkiet gjenopprettet i England ved at parlamentet inviterte kong Karl II til å ta tronen. Kongen etablerte snart en ny militærstyrke, som ble den første som eksiserte i fredstid.«The Restoration and the birth of the British Army», National Army Museum Da Storbritannia gikk til krig i 1914 ved utbruddet av den første verdenskrig med en liten, profesjonell hær først og fremst utformet for å overvåke dets oversjøiske imperium. Hele styrken besto av litt over 250 000 gjengangere. Sammen med 250 000 territoriale og 200 000 reservister ble dette totalt 700 000 trente soldater. Sammenlignet med de store vernepliktige hærene til Tyskland, Frankrike og Russland, var dette svært lite. Krigsdepartementet innså at konflikten ville bli langvarig, og det ble innkalt innsats fra hele det britiske imperiet. Rundt 3 millioner soldater ble innlistet til deb britiske hæren.«The Commonwealth and the First World War», National Army Museum

 Første verdenskrig 
Første armé var en del av den britiske hæren under første verdenskrig og ble opprettet 26. desember 1914 da korpset til den britiske ekspedisjonsstyrken ble delt inn i Første armé under generalløytnant Douglas Haig og Andre armé under Horace Smith- Dorrien. Researching soldiers of the British Army in the Great War of 1914-1918, The Long, Long Trail Første armé hadde I., IV. og Indiske korps under kommando. Farr, Don (2007): The Silent General - Horne of the First Army: A Biography of Haig's Trusted Great War Comrade-in-Arms, Helion and Company, ISBN 978-1906033477. Den gjorde framskritt på 1200 yards (rundt 1 km) i begynnelsen av slaget ved Neuve Chapelle i mars 1915 før framrykkingen ebbet ut.Robson, Stuart (2007): The First World War, 1utg., Harrow, England: Pearson Longman. ISBN 978-1-4058-2471-2; s. 34–35. Første armé fikk gjenoppreisning, sammen med kanadiske styrker, i slaget om Vimyhøyden i mai 1916 og ved Fromelles den påfølgende måneden. Fra 1917 omfattet Første armé også det portugisiske ekspedisjonskorpset. Første armé deltok i hundredagersoffensiven i 1918 som drev tyskerne tilbake og nesten avsluttet krigen.

Kommandanter 
 26. desember 1914 – 22. desember 1915 general Douglas Haig
 22. desember 1915 – 4. februar 1916 general Henry Rawlinson
 4. februar – 7. august 1916 general Charles Monro
 7. august – 30. september 1916 generalløytnant Richard Haking (midlertidig)
 30. september 1916 – 1918 general Henry Horne

 Andre verdenskrig 

Første armé ble reformert under andre verdenskrig. Den ble dannet for å kommandere de amerikanske og britiske landstyrkene som hadde gjort landsgang som en del av Operasjon Torch, den allierte invasjonen av franske Nord-Afrika, i Marokko og Algerie 8. november 1942. Den ble kommandert av generalløytnant Kenneth Anderson. Hovedkvarteret til Første armé ble formelt aktivert 9. november 1942 da Anderson ankom Alger for å overta kommandoen over den omformede Eastern Task Force.Playfair (2004), s. 153.

Første armé besto opprinnelig bare av amerikanske og britiske formasjoner. Etter overgivelsen av franske styrker etter den tyske opphevelsen av deres våpenhvileavtale ved Compiègne med Vichy-regimet, ble franske enheter også lagt til Første armés kampordre. Det besto til slutt av fire korps, US II korps, britiske V korps, britiske IX korps og franske XIX korps.«Conclusion», U.S. Army Center of Military History (.mil)

Etter landingene stormet Andersons styrker østover i et forsøk på å erobre Tunis og Bizerte før tyske styrker kunne nå fram til de to byene i stort antall. De mislyktes. Etter denne mangelen på suksess ble en periode med konsolidering påtvunget dem. Logistikkstøtten til Første armé ble kraftig forbedret og basene for dens medfølgende fly ble kraftig mangedoblet. Da general Bernard Montgomerys britiske åttende armé nærmet seg den tunisiske grensen fra øst, etter dens lange jakt på generalfeltmarskalk Erwin Rommels styrker etter det andre slaget om El Alamein, var Første armé igjen klar til å slå til.

Støttet av elementer fra det britiske flyvåpenet (XII Tactical Air Command og nr. 242 Group RAF), bar Første armé hovedtyngden av general Harold Alexanders 18. armégruppes offensiv for å avslutte den tunisiske krigføringen og utslette fiendens styrker i Nord-Afrika.«Tunisian campaign», Internet Archive Seieren ble vunnet i mai 1943 i en overgivelse som, i antall tatt minst, var lik slaget om Stalingrad. Rett etter overgivelsen ble Første armé oppløst, etter å ha tjent sin hensikt.

 Kommandanter 
 Juli 1942 – august 1942 generalløytnant Edmond SchreiberMead (2007), s. 59
 August 1942 – juli 1943 generalløytnant Kenneth Anderson«Anderson, Kenneth Arthur Noel», Generals.dk

 Referanser 

 Litteratur 
 Mead, Richard (2007): Churchill's Lions: A biographical guide to the key British generals of World War II. Stroud (UK): Spellmount. ISBN 978-1-86227-431-0.
 Playfair, Ian S.O. et al (2004): The Mediterranean and Middle East, Volume IV: The Destruction of the Axis Forces in Africa. History of the Second World War, United Kingdom Military Series. Uckfield, UK: Naval & Military Press. ISBN 1-84574-068-8.

Kategori:Avdelinger og forband i British Army