Amman

Amman er hovedstaden i Jordan og landets største by med over 30 % av landets befolkning. Fra den ble erklært som hovedstad i 1921 har byen gjennomgått en hurtig og voldsom vekst fra noen få tusen til flere millioner innbyggere. Byen ble etablert av flyktninger fra Kaukasus på slutten av 1800-tallet. Flytkninger og emigranter fra Syria, Irak, Palestina og Tyrkia har senere bidratt til byens folkevekst. Folketallet ble i 2015 anslått til 4 millioner.  

Byen har om lag  innbyggere og byen er Jordans økonomiske, industrielle og administrative sentrum. 

Her ligger blant annet utdanningsinstitusjonen Jordan Media Institute. 

 Geografi 
Byen ligger 700 til 800 meter overhavet på det platået som danner det nordvestlige Jordan. Byen ligger i kuppert terreng med bratte skrenter sentralt i byen. Klimaet er preget av relativt fuktig vær november til april og relatively tørt vær resten av året. Høst og vår regnes som korte årstider med mest behagelig vær. Sommeren ligger temperaturen på 28 til 32 ⁰C i gjennomsnitt med lav luftfuktighet. I desember og januar kan det forekomme frost om natten og enkelte ganger snøfall.Potter, R. B., Darmame, K., Barham, N., Nortcliff, S., & Mannion, A. M. (2007). An introduction to the urban geography of Amman, Jordan. Reading Geographical Papers, 182, 1-29.

 Historie 
Byen ligger der den ammonittiske byen Rabbat Ammon lå i oldtiden. Den ble omdøpt til Filadelfia av Ptolemaios II av Egypt. Senere, under ghassanidenes styre, fikk byen navnet Amman.

 Flyktninger fra Kaukasus 
Stedet var ubebodd fra rundt 1500 til 1878 da fordrevne tsjerkessere begynte å slå seg ned der. Stedet hørte da til Det osmanske riket. På slutten av 1800-tallet, under det osmanske rikets siste fase, ankom flere fordrevne og flyktninger fra Nord-Kaukasus til Transjordan der de etablerte Amman og andre bosetninger som senere ble landets hovedbyer. Muslimene fra Nord-Kaukasus ble kalt muhajir (tyrkisk: muhacirler). Amman oppsto fra en flyktningeleir for tsjerkessere. Tsjerkesserne kom delvis fra Balkan (dit de hadde flyktet vel 10 år tidligere), delvis fra Anatolia og delvis direkte fra Kaukasus; dette var ulike undergrupper av tsjerkessere og dannet ulike bydeler av Amman. De første flyktningene slo seg ned blant ruinene av et romersk teater og tok stein derifra til boligbygging. Kabardinske og abkasiske tsjerkessere kom 1880-1892, og fra 1902. Zarqa ble etablert av tjsetsjenske flyktninger. Den osmanske regjeringen ønsket å bosette Balq (også kalt Balga), høylandet øst for Jordan-dalen. Amman var et egnet sted å slå seg ned på grunn av tilgang til vann. Det har vært strid mellom beduiner og tsjerkessere om rettigheter til vannressurserne i Balqa. 

I 1902 fikk Amman direkte jernbaneforbindelse med Damaskus, Hejaz-jernbanen, noe som tilskyndet den økonomiske utviklingen av byen. En strekning som tidligere tok flere dager å tilbakelegge i karavane ble med jernbanen tilbakelagt på en dag. Ved et sidespor til Hejaz-banen fikk Amman forbindelse til den viktige havnebyen Haifa i Palestina. Amman fikk etter dette en gunstigere posisjon enn det gamle administrative senteret i Salt, som ikke hadde jernbaneforbindelse. Amman ble et handelssenter for korn.

 Hovedstad og hurtig vekst 
Ved begynnelsen av 1900-tallet besto Amman bare av noen få bosetninger med noen hundre familiere og et par tusen innbyggere. Fra 1915 kom en del armenske fordrevne og flyktninger til byen. I 1918 hadde byen omkring 5000 innbyggere. Byen har siden gjennomgått en hurtig vekst, på 1950-tallet var veksten 10 % årlig og 5 % på 1970-tallet. I 1921 erklærte Abdullah stedet som Transjordans hovedstad. I 1928 ble Amman anerkjent som landets hovedstad og da landet ble et uavhengig kongedømme i 1948 var byen den største i landet.

I 1940 hadde byen omkring 40.000 innbyggere. Etter etableringen av staten Israel i 1948 fikk Amman en rask tilstrømming av palestinske flyktninger. I 1961 var folketallet 215.000. Etter seksdagerskrigen i 1967 kom en ny bølge palestinere og andre flyktninger, og byen vokste fra 330.000 til 500.000 innbyggere. På 1970-tallet vokste byen blant annet på grunn av tilflytting fra landsbygda og nomader som ble bofaste. I 1979 var befolkningen på 778.000 innbyggere tilsvarende 30 % landets befolkning. I 1994 var folketallet 1,3 millioner. Senere har byen mottatt flyktninger fra Syria og Irak (etter den andre gulfkrigen). I 2009 ble det anslått at 1,4 millioner irakere bodde i byen. Under den syriske borgerkrigen fra 2011 kom en del flyktninger fra Syria.

 Referanser 

 Eksterne lenker 


*