Diplomatarium Norvegicum

Diplomatarium Norvegicum (DN) er en kildesamling av norske brev og dokumenter eldre enn ca. 1572. Det trykte innholdet er gjengitt ordrett og på originalspråket, som kan være latin, norrønt og ulike former for mellomnorsk. DN er regnet som det viktigste norske kildeutgaver, og et sentralt verk for alle som arbeider med middelalderhistorie. 

Det er utgitt 23 bind med tilsammen 19 000 dokumenter. Første bind kom i 1847, og det hittil siste i 2011. Serien utgis ved Seksjon for kildeutgivelse, Riksarkivet.

 Etymologi 
Diplomatarium kan oversettes med brevsamling. Det dreier seg altså om Norsk brevsamling. Med brev menes i denne sammenheng såkalte diplomer, det vil si offisielle dokumenter. I tillegg omfatter begrepet vanlige brev, for eksempel privatbrev. Innholdet i diplomatariet gjelder Norge og norske forhold, i vid forstand.

I innledningen til det første bindet av DN beskrives innholdet som «Oldbreve til Kundskab om Norges indre og ydre Forhold, Sprog, Slægter, Sæder, Lovgivning og Rettergang i Middelalderen». DN er en trykt samleutgave av disse middelalderdokumentene.

 Historie 

 Forhistorien 
I Danmark tok historikeren Hans Gram, allerede i 1731 til orde for et felles dansk-norsk diplomatarium, og begynte også å ta avskrifter.

Hundre år senere, tok professor Gregers Fougner Lundh opp arbeidet igjen, og fikk utgitt en prøvesamling. Under et opphold i København i 1828, hadde kommet over opplysninger om at en stor del dokumenter fra Christian IIs og Olav Engelbrektsson tid, befant seg i München. Han fikk deretter Akademisk Kollegium til å be Regjeringen om å søke om å få dokumentene utlevert til Norge, og ble selv utnevnt til å reise til München. Derfra fikk han med seg hjem til Norge, både norske, danske og svenske dokumenter. Samlingen fra München ga grunnlaget for den senere DN.I 1828 ble den utgitt som Specimen Diplomatarii Norvegicii (Prøve af et norsk Diplomatarium).«Forord» til Diplomatarium Norvegicum, 1. samling, 1. hefte.

Da Lundh fikk utlevert samlingen i München i sin helhet, var det under løftet om senere å skulle dele den med Danmark og Sverige. Dette førte senere til at han fra dansk hold ble beskyldt for å ha lurt dem. Halfdan Koht frifinner stort sett Lundh for anklagene, men mente at hans iver for å få bragt det som var norsk tilbake til Norge, «satte andre hensyn i skyggen.» 

I 1830 søkte Lundh Stortinget om bevilgninger til ett av to prosjekter: enten utgivelse av et norsk diplomatarium, eller en samling av Norges gamle lover. Stortinget valgte i første omgang lovene. De mente at kjennskapen til de gamle lovene ville være nyttig, når nasjonalforsamlingen skulle lage lover for den nye nasjonen.

 De første heftene 
Christian C.A. Lange tok i 1843 opp planen om et diplomatarium, og fikk som språkvitenskapelig medarbeider daværende stipendiat Carl Richard Unger. Han oppnådde bevilgning til prosjektet fra Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab i Trondheim.

Blant forbildene for Lange var blant annet det tyske «Monumenta Germaniae Historica» (1826) og Jacob Grimms «Deutsche Rechtsalterthümer» (1828). 

 Prinsippene for utforming av DN 
I 1847 kunne Lange og Unger legge frem første halvbind av verket. Her presenterte de i forordet også planen for Diplomatarium Norvegicum:

 Diplomatarium Norvegicum skulle utgis i egne samlinger med saks- og navneregister, slik at hvert bind dannet en avsluttet helhet med brevene i kronologisk rekkefølge opp til midten av 1500-tallet. Man trengte dermed ikke å vente til alt materialet var samlet, før man begynte utgivelsen. I andre diplomatarier var det nemlig vanlig å holde seg til en strengt kronologisk rekkefølge.
 Hver samling skulle inneholde brev fra alle periodens tidsrom og fra alle deler av Norge.
 Originalen skulle legges til grunn for teksten, ikke avskrifter eller avtrykk, med mindre originalen var tapt.
 Diplomene skulle trykkes bokstavrett etter originalen.
Fra 1848 ble DN finansiert ved årlige bevilgninger fra Stortinget. Støtten er opprettholdt siden, med unntak for begynnelsen av 1930-tallet. Da ble beløpene redusert med begrunnelse i verdensøkonomien. Ved Langes død i 1861 var samlingene 1–5 utkommet.

 Senere utgivelser 
Fra og med samling 6 var H. J. Huitfeldt-Kaas utgiver. Unger fortsatte som språkvitenskapelig medarbeider til og medutarbeidelsen av samling 15, som utkom etter hans død.  
Etter Huitfeldt-Kaas’ død i 1905 ble utgivelsen overdratt til Alexander Bugge og Chr. Brinchmann. Fra dette tidspunkt var utgivelsen mindre knyttet til Riksarkivet. Det ble også slutt på å gi ut et halvbind i året. Frem til 1915 ble det bare utgitt ett eneste helt bind (XIX). I tillegg ble det utgitt et halvt bind, det uferdige XX. Deretter gikk det 61 år før det i 1995 forelå et bind i komplett utgave, bind 22.

I disse årene gikk man over til en ny plan, som gitt ut på å samle ensartede dokumenter i samme bind. For eksempel inneholder samling 17 pavebrev, mens samling 19 inneholder brev fra England.

I 1919 var de første 19 bindene utgitt. Etter 1919 er det bare utkommet tre nye bind, nr. 21 (1970–76), nr. 22 (1990–95) og nr 23 (2011).

 Series topographica 
I 1919 ga Alexander Bugge og Oluf Kolsrud ut begynnelsen til en Series topographica, med et bind diplomer fra Fyresdal. Denne serien skulle omfatte lokale diplomatarier, men prosjektet ble ikke fortsatt.

 Forholdet til Regesta 
miniatyr|Regesta Norvegica.
Diplomatariet er kronologisk ordnet for hvert bind, men ikke som samling. Dette førte til at man kunne starte utgivelsen av enkeltbind før hele samlingen var komplett. Det var likevel behov for en samleg kronologisk oversikt, og denne ble avhjulpet gjennom Regesta Norvegica (RN). RN inneholder en kronologisk oversikt over alle bevarte og omtale dokumenter. I RN er ikke selve dokumentet gjengitt, men et innholdsreferat.

 Tidsavgrensning av DN 
Da G.F. Lundh utga sitt prøvehefte i 1828 forestilte han seg at grensen mot nyere diplomer, måtte settes ved utgangen av 1500-tallet. Lange og Unger gikk opprinnelig inn for 1550 som en grense, men endte med 1570. Alexander Bugge mente at også senere brev burde med i samlingen, og argumenterte med dette overfor departementet. Bugges ønske førte ikke til noen endring. Diplomatarieskillet går idag ved ca. 1572, da stattholderskapet ble opprettet i Norge.

 Innsamling 
Brevene stammer fra mange forskjellige kilder. Mange fantes i statsarkivet i København, noen fra biblioteker og private samlinger i Norge. Enkelte var å finne omkring på gårdene, og enkelte fantes bare i avskrift, fordi originalene var gått tapt. Det siste gjaldt særlig etterreformatoriske skrifter. 

 I Norge 
Under første verdenskrig ble det foretatt innsamlinger i Norge, av dokumenter som fantes utenfor de offentlige arkiver og biblioteker. Alexander Bugge foretok reiser i Telemark og Oluf Kolsrud i Setesdal. I 1918 instruerte Kirkedepartementet amtmennene til å pålegge alle som behandlet gamle skrifter i å samle inn gamle dokumenter som kunne være aktuelt for diplomatariet.

 Kildemateriale utenfor Norge 
Bibliotekar Erich Christian Werlauff i København, foreslo i 1854 for Chr. Lange at Norge skulle sende en forsker til Det Kongelige Bibliotek og Rigsarkivet i København. Forskeren skulle registrere materiale i Danmark som manglet i Norge. I 1874 ble translatøren Anton Larsen fast ansatt i en slik stilling.

P. A. Munch besøkte Vatikanets hemmelige arkiv i Roma fra 1859 til 1861 for å lete etter diplomer som angikk Norge. Arkivet inneholder blant annet korrespondansen mellom pavestolen og norske konger og geistlige. Undersøkelsene ble fortsatt av Gustav Storm, Alexander Bugge og Oluf Kolsrud i perioden 1894 til 1910. DN XVII er i stor grad basert på avskriftene til disse tre. I 1919 ble det innledet et samarbeid med Danmark og Sverige om undersøkelsene i Vatikanet og dette samarbeidet varte til 1939.

I 1928 forsøkte man å få adgang til domstolen Det apostoliske Pønitentiariets arkiv i Vatikanarkivet, der det ble oppbevart ansøkninger om syndsforlatelse, men fikk avslag. Først på 1980-tallet ble dette arkivet åpnet.

 Innhold 
Foruten selve teksten inneholder Diplomatarium Norvegicum et lite sammendrag på norsk av innholdet i hvert brev, opplysninger om dato og avsendersted, samt enkelte bibliografiske opplysninger. Brevene i Diplomatarium Norvegicum er skrevet på en rekke språk, og mer enn halvparten på et annet språk enn norsk.

Siden de mange bindene av Diplomatarium Norvegicum er vanskelig tilgjengelige utenom de største bibliotekene, finnes de 21 første bindene i søkbar versjon på internett som en del av Dokumentasjonsprosjektet. Selv om utgaven skal være en nøyaktig gjengivelse av diplomene på originalspråket, er det påvist mange feil. DN anses for eksempel ikke lengre som en pålitelig kilde for studier i norrønt språk. Det skyldes avskriftsfeil, men også at kopistene ofte forkortet ordene.

 Samlinger 
Her angis tittel og ansvarlige utgivere, den gitte nummereringen innen samlingen, og årene som omfattes av hvert hefte.
+SamlingUndertittel til DNRedaktører SamlingSide PeriodeUtgivelsesår1.OldbreveChristian C.A. Lange og Carl Richard UngerI1-5461196–1390 1847II528–11221390–1560 1849  
 2.OldbreveLange og UngerI1-5461189–1396 1851II547-11631396–1560 18523.OldbreveLange og UngerIII1-11781220–1561 18554.OldbreveLange og UngerIV1-5091268–1378 1857510-11421378–1570 18585.OldbreveLange og UngerV1-5511247/8–1422 1860552-11341422–1562 18616.OldbreveUnger og Henrik Jørgen Huitfeldt-KaasVI1-3621078–1403 1863419-8041403–1570 18647.OldbreveUnger og Huitfeldt-KaasVII1-4181198–1442 1867419-8041443–1570 18698OldbreveUnger og Huitfeldt-KaasVIII1-3971154–1473 1874398-8151474–1567 18749OldbreveUnger og Huitfeldt-KaasIX1-4561229–1503 1876457-7971503–1568 187810OldbreveUnger og Huitfeldt-KaasX1-7701246–1570 188011OldbreveUnger og Huitfeldt-KaasXI1-4091247–1525 1882410-7431525–1570 188412OldbreveUnger og Huitfeldt-KaasXII1-3661146–1525 1886367-6881525–ca 1570 188813OldbreveUnger og Huitfeldt-KaasXIII1-4111200–1526 1889412-7431526–ca 1560-70 189114OldbreveUnger og Huitfeldt-KaasXIV1-4851312–1525 1893486-8601525–1554 189515OldbreveHuitfeldt-KaasXV1-3721308–1528 1896350-6611510–1570 190016OldbreveHuitfeldt-KaasXVI1-349ca 1200–1510 1901350-6611510–1570 190317Romerske oldbreveXVIIGustav Storm og Huitfeldt-KaasHefte 11-3411061/66-1407 1902Gustav Storm og Huitfeldt-KaasHefte 2342-5951407–1451  1903   Hefte 3596-8481451–1531Alexander Bugge  og  Christopher BrinchmannHefte 4849-12341053–Omkr. 1381 1907Bugge og Oluf KolsrudHefte 51235-12751410–1622 191317 BTillæg til syttende samlingOluf KolsrudXVII (B)«Kronologisk indholdsfortegnelse over samtlige i Diplomatariet trykte Breve fra og til Pavestolen og pavelige udsendige og myndigheder o.l.» og «Den norske Kirkes Erkebiskoper og Biskoper indtil Reformationen» 191318OldbreveHuitfeldt-Kaas, Alexander Bugge og Chr. Brinchmann.11-4081300–1527 19072409-6171527–1542 191919Aktstykker vedrørende Norges forbindelse med De britiske øerAlexander Bugge. Bind 111-517991–1323 19102518-7291322–1412 191420Aktstykker vedrørende Norges forbindelse med De britiske øerAlexander Bugge. Bind 21730-8671413–147/51  1915Utgivelsen av hefte 2 utsatt i 1915. Utsettelsen skyldtes første verdenskrig. Den 20. samling ble etter dette ikke fullført.Afteposten Aften, 30. november 1967.21 «BIND XXI» Hallvard Magerøy11-6751270–1498 19702676-11531498–1575 19723Innledning, Sakregister. 197622OldbreveFerdinand Linthoe Næshagen11-3481498–1536 19902349-5621537–etter 1575 19923Forord, Register 199523OldbreveTor Ulset11-5551285–1562 Registre 2011Inneholder hovedsakelig materiale fra Eske Billes privatarkiv i Rigsarkivet, København.Series topographicaFornbrev,
BygdesamlingarAlexander Bugge og Oluf Kolsrud.1-2561308–1708 Sakregister 1919Fyresdal i Telemark

 Kommende bind i serien 
Bind 20 ble ved utgiver Alexander Bugges død liggende ufullført. Per 2014 var arbeidet med å ferdigstille dette bindet, samt å utarbeide register til både bind 19 og 20, i gang ved Seksjon for kildeutgivelse, Riksarkivet. Bind 24 i serien var også påbegynt. Det fantes da fremdeles upubliserte middelalderdokumenter til flere bind i serien.

 Se også 
 Regesta Norvegica
 Den røde bok (Biskop Øystein Aslakssons jordebok)
 Olav Engelbrektssons jordebok
 Bergens Kalvskinn
 Aslak Bolts jordebok
 Povel Huitfeldts Stiftsbok
 Diplomatarium Danicum
 Diplomatarium Islandicum
 Svenskt Diplomatarium
 Diplomatarium Færoense

 Referanser 

 Kilder 
 Salmonsens konversationsleksikon, 2. utg., bind VI, s. 205. København: J. H. Schultz, 1917.
Nordisk Arkivnytt nr. 4/97: «Diplomatarium Norvegicum – et 150-årsjubileum», Knut Sprauten

 Eksterne lenker 
 Søk i Diplomatarium Norvegicum
 Anmeldelse av DNs bind XXI i dansk Historisk tidsskrift, bind 13, række 2 (1975) 
 Publikasjoner under arbeid ved Seksjon for kildeutgivelse, Riksarkivet

Kategori:Middelalderen i Norge
Kategori:Oppslagsverk
Kategori:Bøker fra 1847
Kategori:Norges historie
Kategori:Norsk kirkehistorie