Piggsvinfamilien

egentlige piggsvin
 rottepiggsvin

Piggsvinfamilien (Erinaceidae) eller piggsvindyr (Erinaceomorpha) er familie med pattedyr (Mammalia) som grupperes som insektetere (Eulipotyphla) og omfatter flere arter i både Eurasia og Afrika. Omkring to tredjedeler av artene har karakteristiske pigger i stedet for vanlig pelsbehåring. En art finnes i Norge.

 Beskrivelse 
miniatyr|venstre|Østpiggsvin
miniatyr|venstre|Firetået piggsvin
Piggsvindyr har lang og spiss snute og er terrestriske sålegjengere, som både kan klatre og svømme. De har moderat store øyne og ører. Alle artene har fem tær på hver fot, unntatt Atelerix albiventris som kun har fire tær på hver fot. Derfor kalles denne arten ofte firetåpiggsvin.

Som andre insektetere er artene stort sett nattaktive og har fossorial adapsjon, men noen rottepiggsvin (Galericinae) kan også være aktive på dagtid. Noen arter har dessuten vinterdvale. Hos noen arter er fortennene forstørret, men ikke i samme grad som spissmusene.

Tannformel: I2-3/3, C1/1, P3-4/2-4, M3/3 = 36-44

Kroppsformen er rund og pelshårene hos egentlige piggsvin (Erinaceinae) består på oversiden og hodet av spisse pigger av keratin. Piggene er omdannede hårstrå som er hule. På undersiden har de vanlig pels. Piggene er ikke giftige, men utgjør et effektivt ytre forsvarsverk for artene, som typisk ruller seg sammen til en «ball» (med piggene ut) når de føler seg truet. Hodet og lemmene trekkes inn i «ballen». Som andre pelsdyr røyter også piggsvin, men ikke sesongvis. Derimot røyter de gjennom hele året, og mister en og en pigg. Rottepiggsvinene han normal pels over hele kroppen. Når de føler seg truet avgir de vond lukt som et forsvar.

Piggsvindyr er insektetere, men spiser også mye annet, for eksempel virvelløse dyr, reptiler, åtsler, røtter og frukt. De fleste artene kan derfor hevdes å være altetere.

 Fylogeni 
miniatyr|Utstoppet månerotte 
 Slektskap mellom insektetere 
Inndelingen av Eulipotyphla følger Brace et al. (2016) og inkluderer den utdødde familien Nesophontidae. En studie fra 2002 bekrefter at spissmus og piggsvin er søstergrupper. Slektstreet under inkluderer de fire eksisterende familiene og følger Roca et al., 2004. Brandt et al. (2016) bekrefter gjennom sin forskning med mitokondrielt DNA at Solenodontidae har en basal posisjon i treet.

 Systematisk inndeling 
Inndelingen av piggsvinfamilien følger Wilson & Reeder (2005), men den regnes ikke som avklart. Familien er inndelt i to underfamilier og 10 slekter, med til sammen 24 arter.  Norske navn på artene er ikke offisielle navn, men kun en midlertidig beskrivelse.

 Eulipotyphla, insektetere
 Erinaceidae, piggsvinfamilien (2 underfamilier, 10 slekter, 24 arter)
 Erinaceinae, egentlige piggsvin (5 slekter, 16 arter)
 Atelerix, afrikanske piggsvin (4 arter)
 A. algirus, algerpiggsvin
 A. albiventris, firetåepiggsvin
 A. frontalis, sørafrikapiggsvin
 A. sclateri, østafrikapiggsvin
 Erinaceus, eurasiske piggsvin (4 arter)
 E. amurensis, amurpiggsvin
 E. concolor, østpiggsvin
 E. europaeus, piggsvin eller vestpiggsvin
 E. roumanicus, hvitbrystpiggsvin
 Hemiechinus, (2 arter)
 H. auritus, langørepiggsvin
 H. collari, indisk langørepiggsvin eller halsbåndpiggsvin
 Mesechinus, (2 arter)
 M. dauuricus, daurianpiggsvin
 M. hughi, shaanxipiggsvin
 Paraechinus, (4 arter)
 P. aethiopicus, ørkenpiggsvin
 P. hypomelas, brandtspiggsvin
 P. micropus, indiapiggsvin
 P. nudiventris, barbukpiggsvin
 Galericinae, rottepiggsvin (5 slekter, 8 arter)
 Echinosorex
 E. gymnura, månerotte eller gymnur
 Hylomys, (3 arter)
 H. megalotis, langøregymnur
 H. parvus, dverggymnur
 H. suillus, korthalegymnur
 Neohylomys
 N. hainansensis, hainangymnur
 Neotetracus
 N. sinensis, spissmusgymnur
 Podogymnura, (2 arter)
 P. aureospinula, dinagatgymnur
 P. truei, mindanaogymnur

 Internt slektskap 
De interne slektskapsforholdene mellom slektene i piggsvinfamilien må ifølge He et al.(2012) regnes som uavklarte, selv om Erinaceinae og Galericinae har støtte som distinkte underfamilier. Likeledes støttes at kladen med slekten Hylomys også inkluderer de to artene Neohylomys hainansensis og Neotetracus sinensis, samt at slektene Atelerix og Erinaceus er søstergrupper.

 Andre piggsvin 
Beskrivelsen piggsvin brukes også om dyr som ikke tilhører piggsvinfamilien, men har lignende hårpigger. Dette gjelder blant annet hulepiggsvin og trepiggsvin, som er to ulike familier med gnagere, og maurpiggsvin, som er kloakkdyr.

 Piggsvin i religion 
Innenfor zoroastrismen har piggsvinet en fremskutt plass, da det tilbringer mye av sin tid med å fortære insekter, som denne religionen anser som mørkets myldrende yngel. Ett av djevelens tilnavn, Belsebub, er egentlig Baal Zebul (= herre over fluene, fluenes herre).

 Referanser 
Artsdatabanken: Artsnavnebasen  Gruppens norske navn ble fastsatt til «piggsvinfamilien» september 2009

Brace, Selina; Thomas, Jessica A.; Dalén, Love; Burger, Joachim; MacPhee, Ross D.E.; Barnes, Ian & Turvey, Samuel T. (13 September 2016). "Evolutionary history of the Nesophontidae, the last unplaced Recent mammal family". Molecular Biology and Evolution (Epub ahead of print). 33: 3095–3103. PMID 27624716. doi:10.1093/molbev/msw186.

Brandt AL, Grigorev K, Afanador-Hernández YM, Paulino LA, Murphy WJ, Núñez A, Komissarov A, Brandt JR, Dobrynin P, Hernández-Martich JD, María R, O'Brien SJ, Rodríguez LE, Martínez-Cruzado JC, Oleksyk TK, Roca AL (20 Apr 2016). Mitogenomic sequences support a north–south subspecies subdivision within Solenodon paradoxus. Mitochondrial DNA A DNA MappSeq Anal. PMID 27159724. DOI:10.3109/24701394.2016.1167891.

Douady CJ, Chatelier PI, Madsen O, de Jong WW, Catzeflis F, Springer MS, Stanhope MJ. 2002 Molecular phylogenetic evidence confirming the Eulipotyphla concept and in support of hedgehogs as the sistergroup to shrews. Mol. Phylogenet. Evol. 25, 200–209. (doi:10.1016/S1055-7903(02)00232-4)

He K, Chen J-H, Gould GC, Yamaguchi N, Ai H-S, Wang Y-X, et al. (2012) An Estimation of Erinaceidae Phylogeny: A Combined Analysis Approach. PLoS ONE 7(6): e39304. doi:10.1371/journal.pone.0039304

Tom Holland: Perserkrigene (s. 56), forlaget Gyldendal, Oslo 2008, ISBN 978-82-05-38564-1

Roca, A. L.; Bar-Gal, G. K.; Eizirik, E.; Helgen, K. M.; Maria, R.; Springer, M. S.; O'Brien, S. J.; Murphy, W. J. (2004-06-10). Mesozoic origin for West Indian insectivores. Nature 429 (6992): 649–651. doi:10.1038/nature02597. PMID 15190349.

M. Valomy, L. D. Hayes, C. Schradin (2015). Social organization in Eulipotyphla: evidence for a social shrew. Biol. lett. 11: 20150825. doi:10.1098/rsbl.2015.0825

Don E. Wilson & DeeAnn M. Reeder (editors). 2005. Erinaceidae - Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (3rd ed), Johns Hopkins University Press, 2,142 pp. http://www.departments.bucknell.edu/biology/resources/msw3/

 Litteratur 
 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press, 1999 ISBN 0801857899
 Gerhard Storch: Lipotyphla, Insektenfresser. In: Wilfried Westheide, Reinhard Rieger (red.): Spezielle Zoologie. Teil 2: Wirbel- oder Schädeltiere. Spektrum Akademischer Verlag, Heidelberg – Berlin 2004, 712 Seiten, ISBN 3-8274-0307-3. 
 T. S. Kemp: The Origin & Evolution of Mammals. Oxford University Press, Oxford 2005. ISBN 0-198-50761-5
 D. E. Wilson, D. M. Reeder: Mammal Species of the World. Johns Hopkins University Press, Baltimore 2005. ISBN 0-801-88221-4

 Se også 
 Liste over pattedyr i Norge

 Eksterne lenker 


Kategori:Insektetere
Kategori:Pattedyr formelt beskrevet i 1817
Kategori:Dyr formelt beskrevet av Johann Gotthelf Fischer von Waldheim