Arnstein Arneberg

Arnstein Rynning Arneberg (1882–1961) var en norsk arkitekt. Han var en av arkitektene som preget mellomkrigstidens arkitektur i Norge, og han stod bak signalbygg som Oslo rådhus, Telegrafbygningen i Oslo, hovedbygningen på Skaugum og Vikingtidsmuseet. Etter andre verdenskrig stod Arneberg blant annet bak utformingen av møterommet til FNs sikkerhetsråd.

 Bakgrunn og utdannelse 

Arnstein Arneberg var barn av Mauritz Otto Edvard Arneberg og Hermine Nicoline Mathilde Rynning, og bror til Eilif Arneberg. Han var først gift med Aagot Kielland Skavlan (1888–1960) datter av Olaf Skavlan og deretter med Eva Elisabeth Reimers (1901–1987).Norsk biografisk leksikon/SNL lest 11. mars 2013.

Arneberg var assistent hos arkitekt Alfred Christian Dahl i Oslo i årene 1898–1900. I årene 1899–1902 var han elev ved Den kongelige tegneskole i Oslo under Herman Schirmer. Han var assistent hos Ole Sverre i Oslo i 1900–1903, deretter hos Gustaf Lindgren i Stockholm til 1906. Han studerte under professorer som Isak Gustaf Clason og Erik Lallerstedt på den Kungliga Tekniska Högskolan i Stockholm i 1904–1906.

 Virke 
Etter at han etablerte egen praksis i Oslo 1906 fikk Arneberg mange byggeoppdrag. Av de tidlige er Eidsvoll folkehøyskole (1908) i nordisk panelstil (revet 1980), jernbanestasjoner på Dovrebanen (1912) og Den norske sjømannskirke i Rotterdam (1914). Sammen med Magnus Poulsson vant han arkitektkonkurransen om Oslo rådhus (1916–1918). Samme år vant de også konkurransen om Telegrafbygningen i Oslo (Kongens gate 21). Ved innvielsen 1924 var det Norges tredje største bygning. Vikingskipshuset på Bygdøy, første fløy åpnet 1926.

I 1927 var han en av kunstnerne og arkitektene som etter invitasjon fra Arno Berg, daværende byantikvar i Oslo, utarbeidet forslag til hvordan hovedstadens bygningsmasse kunne bli mer fargerik og innbydende. Initiativet til dette byutviklingsprosjektet kom fra kunstneren Henrik Sørensen.

 Verker (utvalg) 
Arnebergs arbeid omfatter mange villaer og mange kirker. 

 Dagaliveien 27–29 (1909)
 Faunveien 5 (1910)
 Fjellveien 2, kalt Karistua (1910)
 Mustadvillaen i Madserud allé (1911)
 Akershus landbruksskole, nå Hvam videregående skole (1911)
 Brandengen og Fjellheim skoler i Drammen (1913)
 President Harbitz' gate 18 (1914)
 Den norske sjømannskirken i Rotterdam, sammen med Magnus Poulsson (1914)
 Solør sorenskriverbolig (1915)
 Dombås Hotel (1915), brant ned 19. mai 2007
 Admiral Børresens vei 4 (1915), senere ombygget til Oslo sjømannskirke ved Arneberg
 Tuengen allé 2 (1916), norsk stil
 Munkebakken på Lysaker (1916)
 Abbedisvingen 15 (1918)
 Frederik Stangs gate 22–24 (1916–1919), sammen med Erik Andersen
 Geitmyrsveien 45 (1919), ombygget for Cathinka Guldbergs Gamlehjem 1935
 Pausvillaen i Nevlunghavn (1919), bygget for grosserer Alf Paus
 Kirkegata 1c i Kristiansand (1920)
 Villa Lagmanden, Fornebu
 Villaen Elsero, utført i gedigen nordisk nybarokk 1918–1923, Arnstein Arnebergs vei 3, belønnet med arkitekturprisen Houens fonds diplom 1927
 Bygdøy allé 77, som fikk Sundts premie i 1924
 Villa von der Lippe (1926) i Nedre Langgate i Tønsberg.
 Volda kirke (1929)
 Skaugum, hovedbygningen i kronprinsparets residens (1932)
 Midtåsen i Sandefjord (1933–1934)
 Fiskum kirke (1940–1945)
 Gregers Grams vei 2a, redervilla for familien Moltzau, revet 2025 (1930-tallet)
 Restaurering av Kristiansand domkirke (1952)
 Interiøret i Uranienborg kirke (1930)
 Restaurering av Oslo domkirke (1948–1950)
 Ombygging av Hamar domkirke (1952)
 Restaurering av Vang kirke, Hedmark (1954)
 Restaurering av Fredrikstad domkirke (1954)
 Restaurering av Ullensvang kirke i Hardanger (1958)
 Glemmen nye kirke (1949)
 Utforming av Sikkerhetsrådets møtesal i FN-bygningen (1950)
 Bjerkvik kirke (1955)
 Dale kirke (Vaksdal) (1956)
 Ullensaker kirke (1958) sammen med Per Solemslie
 Skjerstad kirke (1959)
 Park Hotell, Sandefjord (1959)
 Høyanger kirke (1960), sammen med Olav Platou
Haug kirke (1962) ombygging, korhimlingen er dekorert av Anders Ragnvald Andersen
 Lognvik Fjellstue opprinnelig bygget som enebolig på Fornebu, men flyttet til Rauland i Vinje i 1969

 Utmerkelser 
Arneberg var en av de første mottagerne av St. Hallvard-medaljen i 1956 og mottok statens kunstnergasje fra 1954. Han var kommandør med stjerne av St. Olavs Orden og mottok Kong Haakon VIIs jubileumsmedalje samt Kong Haakon VIIs minnemedalje i gull.«Erindringsmedalje om kong Haakons gravferd», Aftenposten, 4. januar 1958, s. 2. Han var kommandør av den svenske Nordstjerneordenen og var innvalgt medlem av Kgl. Akademien för de fria Konsterna.

 Ettermæle 
Arkitekturprisen til Østfold Arkitektforening er oppkalt etter ham "Arnstein Arneberg pris". Prisen ble delt ut første gang i 2008.

 Referanser 

 Eksterne lenker 
 Biografi
 Arkitekt for fattig og rik – omtale i Aftenposten


Kategori:St. Hallvard-medaljen
Kategori:Kommandører med stjerne av St. Olavs Orden
Kategori:Nordstjerneordenen
Kategori:Medlemmer av Kungliga Akademien för de fria konsterna
Kategori:Houens fonds diplom
Kategori:Sundts premie
Kategori:Prins Eugen-medaljen
Kategori:Personer fra Halden kommune
Kategori:Dødsfall i 1962