Blackwood (Caerphilly)

Blackwood (walisisk: Coed Duon eller Coed-duon) er en liten by i , et samfunn og en valgkrets ved Sirhowy-elven i grevskapet Caerphilly i Wales. Den ligger i det historiske grevskapet Monmouthshire. Den var tidligere en gruve- og jernverksby, men etter andre verdenskrig har begge disse industriene forsvunnet. På 2020-tallet har byen  et økende antall lettindustri- og høyteknologiske firmaer. I henhold til folketellingen i 2021 har byen 8 099 innbyggere,Blackwood (Coed Duon), City Population svak estimert økning på 8135 for 2024.«Blackwood Community in Wales», City Population

Den er kjent som hjembyen til bandet Manic Street Preachers. Et figurativt veggmaleri i 2024, som tok ni timer å fullføre, ble malt for å hedre bandet, av et kunstprosjekt kalt Valley Street Art .Manic Street Preachers mural painted in hometown, BBC 23. april 2024

 Historie 

Blackwood ble grunnlagt tidlig på 1800-tallet av den lokale gruveeieren John Hodder Moggridge 1771-1834) , som bodde på det nærliggende Woodfield Park Estate.«Bradford People: John Hodder Moggridge», Bradford on Avon Museum 9. august 2012 De første husene i Blackwood ble bygget av Moggridge i et forsøk på å bygge en modelllandsby. Wigmore, Sarah (20. juni 2021): «How Blackwood turned from a village into a thriving town», Southwalesargus.co.uk

Eldre arbeidsforhold under den industrielle revolusjonen førte imidlertid til at Blackwood ble et sentrum for chartistbevegelsen på 1830-tallet. Det var en arbeiderklassebevegelse for sosial og politisk reform i Storbritannia.«Chartism(n.)», Online Etymology Dictionary Chartistlederne fra Sør-Wales, John Frost, Zephaniah Williams (en mann fra Blackwood) og William Jones, møttes regelmessig på puben «Coach and Horses» i Blackwood, som ble revet i 1958, men har sin tidligere plassering markert med en plakett. The Coach and Horses, Blackwood, PubsCymru. Arkiert fra originalen 13. august 2022. Marsjen deres mot Newport, i det som ble kjent som Newport-opprøret i 1839, var ment å sammenfalle med en britisk «revolusjon» mot regjeringen, adelen og etablissementet, og hadde krav om demokrati og retten til å stemme med hemmelig avstemning.«Newport Rising», Nwportrising.co.ukg.

Da opprøret brøt ut i november, samlet en stor kontingent opprørere seg i Blackwood. Da de møtte kameratene sine fra den øvre Sirhowy-dalen, bevæpnet opprørerne seg med provisoriske våpen og marsjerte sørover til Newport for å kreve at People's Charter (folkepakten) ble vedtatt og at den religiøse lederen Henry Vincent, aktiv i dannelsen av tidlige arbeiderforeninger i Storbritannia,«Henry Vincent», EBSCO ble løslatt fra Monmouth County fengsel. Imidlertid var South Wales Movement de eneste som marsjerte, og det nasjonale opprøret mislyktes, og lederne ble dømt til døden (senere omgjort til deportasjon til Tasmania).

I 1912 ble det store passasjerskipet «Titanic»s nødsignaler plukket opp av amatørradioentusiast Artie Moore«Arthur Artie Moore outside his amateur radio shed at Gelligroes Mill 1911», People's Collection Wales Prior, Neil (21. mai 2023): Titanic: Amateur radio heard SOS in Welsh town 2,000 miles away, BBC News. som bodde på Old Mill i Gelligroes, like utenfor byen. Moore fortsatte å jobbe som seniorforsker for Marconi og var involvert i oppfinnelsen av transistoren for telekommunikasjon.Fell, James (23. desember 2025): «Invention of the Transistor», Sweary History Derhgawen, Ashish (20. mars 2016): «19th century radio technology meets the Beaglebone», Ashish's Programming Journal

Det tidligere Penllwyn House i utkanten av byen var opprinnelig en del av eiendommen til adelsfamilien baron Tredegar, og antas å være det opprinnelige hjemmet til familien til Henry Morgan (ca. 1635–1688), en kaper og guvernør på Jamaica. Davies, Wayne (5. desember 2013): «Historic manor house with connections to pirate Blackbeard has gone on the market», WalesOnline Bygningen er nå en pub.«Penllwyn Manor, Pontllanfraith - pub details», Beer in the Evening Byen huser Maes Manor Hotel, som ligger i et storslått gammelt herregård kjent som Maesrudded.«Maes Manor Hotel», Maesmanor.co.uk Huset var tidligere hjemmet til Lord Lieutenant av Monmouthshire.

Evan James (walisisk navn: Ieuan ap Iago, 1809–1893) var vever og ullhandler av yrke og eier av Ancient Druid Inn i Hollybush, i sognet Bedwellty, Monmouthshire. Han flyttet til Pontypridd da sønnen James (Iago ap Ieuan, 1833–1902) var en ung gutt. Evan James og sønnen James får æren for å ha komponert den walisiske nasjonalsangen «Hen Wlad fy Nhadau» («Mine fedres land») i 1856. Evan var poet, og det antas at han skrev teksten mens sønnen James komponerte melodien.«Evan and James Jame»s, Eisteddfod Genedlaethol Sangen ble utgitt i boken Gems of Welsh Melody (1860) og ble snart ekstremt populær. Det er ikke sikkert når sangen først ble tatt i bruk som den walisiske nasjonalsangen.«The National Anthem», National Library of Wales  Et minnesmerke, designet av W. Goscombe John, ble reist til ære for Evan og James James i Ynysangharad Park, Pontypridd, i 1930.«Memorial to Evan and James James», ArtUK

Nedgangen i kullgruveindustrien gjennom den siste delen av 1900-tallet påvirket Sør-Wales, den viktigste kilden til arbeidsplasser gikk tapt, og landskapet etterlot seg daglige påminnelser om det som hadde vært. Statsstøttede planer og prosjekter har bidratt til å forynge det bredere Blackwood-området, også avlastningsveien og diverse lette industriområder.

 Referanser 

Eksterne lenker
 Blackwood Remembered, gamle bilder fra byen
Monumentale inskripsjoner forLibanus Baptist Chapel
Nettstedet for Welsh Coal – alle de walisiske gropene, inkludert lokale

Kategori:Byer i Caerphilly