Anne de Mortimer

Anne de Mortimer, grevinne av Cambridge  (født 27. desember 1390, død ca. 22. september 1411) var en engelsk adelskvinne tilhørende huset York, datter av Roger Mortimer, 4. jarl av March og Eleanor de Holland, og mor til Richard Plantagenet, 3. hertug av York og bestemor til to engelske konger: Edvard IV og Rikard III. Hun var stor-oldemor til fire andre monarker, inkludert tre dronninger, og alle engelske kongelige siden 1500-tallet kan spore sin slekt tilbake til henne. Hun er blitt karakterisert som «den glemte Plantagenet», og var kun 20 år gammel da hun døde.Long, Michael: «Anne Mortimer, the forgotten Plantagenet», History UK

 Liv og virke 
 Første år og slekt 
Anne Mortimer ble født den 27. desember 1390 ved New Forest i grevskapet Westmeath, som var en del av hennes familiens irske eiendommer, som den eldste av de fire barna til Roger Mortimer, 4. jarl av March og hans hustru Alianore Holland, grevinne av March (også omtalt som Eleanor).Keenan (2010), s. 509. Hun hadde to brødre, Edmund Mortimer, 5. jarl av March og Roger (1393-ca. 1413), og en søster med lignende navn som hun selv, Eleanor, som giftet seg med Edward de Courtenay, men fikk ikke barn.Cokayne (1932), s. 450; Richardson III (2011), s. 195; Richardson I (2011), s. 547.

Slekten Mortimer var en mektig adelsfamilie i Welsh Marches, de walisiske grensetraktene, sentrert rund festningen Wigmore Castle i Herefordshire. Fra 1300-tallet holdt familien tittelen jarl av March. Slektsnavnet er av normannisk opprinnelse og kan oversettes som «stille vann», og er antatt avledet fra Mortemer, stedet til cistercienske klosteret Abbaye de Mortemer ved Lisors nær Lyons-la-Forêt og Rouen i Frankrike.«Anne Mortimer, Countess of Cambridge», English Monarchs

Anne Mortimers mor var datter av Thomas Holland, 2. jarl av Kent og Alice FitzAlan, datter av Richard Fitzalan, 10. jarl av Arundel og hans andre hustru, Eleanor av Lancaster, som var datter av Henry, 3. jarl av Lancaster, barnebarn av kong Henrik III av England.Richardson III (2011), s. 195; Richardson II (2011), s. 496–498. Thomas Holland var barnebarn og seniorarving av Joan av Kent.

Anne Mortimer var ikke bare en etterkommer av kong Edvard I og tidligere engelske monarker via sin more, men mer viktig en etterkommer av kong Edvard III via sine besteforeldre, Edmund Mortimer, 3. jarl av March, og Philippa av Clarence, datter av kong Edvard IIIs andre overlevende sønn Lionel av Antwerpen, 1. hertug av Clarence, og Elizabeth de Burgh, 4. grevinne av Ulster.Richardson III (2011), s. 193–195. Kong Rikard II, barnebarn av Edvard II via hans eldste sønn, hadde ikke barn, og således var Annes far, Roger Mortimer, 4. jarl av March, betraktet som Rikards presumtive arving i løpet av hans levetid, og hans død på Irland den 20. juli 1398. Hans krav til den engelske tronen gikk videre til hans eldste sønn Edmund.

Den 30. september 1399 endret skjebnen til Anne Mortimer og hennes søsken seg radikalt. Rikard II ble avsatt av huset Lancaster ledet av Henry Bolingbroke, sønn av John av Gaunt, hertug av Lancaster, som ble ny konge som Henrik IV og fikk sin egen sønn, den framtidige kong Henrik V, anerkjent som sin arving ved sin første samling av parlamentet. Annes brødre, Edmund og Roger, ble holdt i forvaring av den nye kongen ved Windsor Castle og Berkhampstead Castle, men ble behandlet ærverdig, og i deler av tiden oppfostret sammen med kongens egne barn, John og Filippa.Tout (1885–1890), s. 123–125.

I henhold til forfatteren R.A. Griffiths ble Edmund Mortimers søstre, Anne og Eleanor, som ble tatt hånd om av deres mor fram til hun døde i 1405, slett ikke godt behandlet av Henrik IV. De ble beskrevet som «lutfattige» etter hennes død.Griffiths (2004).

 Ekteskap og barn 

I mai 1406 ble Anne gift med Richard av Conisburgh, andre sønn av Edmund av Langley, 1. hertug av York, og hans første hustru Isabella av Castilla, datter og medregent av Peter, konge av Castilla og León. Ekteskapet ble inngått uten foreldrenes samtykkeCokayne (1912), s. 494 og validert og formalisert den 23. mai 1408 av pavelig dispensasjon.Richardson III (2011), s. 400; Harriss (2004).

Anne Mortimer og Richard, jarl av Cambridge, fikk to sønner og en datter:Richardson IV (2011), s. 400–411.

 Isabel av York (1409 – 2. oktober 1484), som i 1412, 3 år gammel, ble forlovet med sir Thomas Grey (1404 – død før 1426), sønn og arving av sir Thomas Grey (ca. 1385 – 1415) av Heaton i Norham, Northumberland, og hans hustru Alice Neville, datter av Ralph Neville, 1. jarl av Westmorland, som hun fikk en sønn med.Mosley, Charles, red. (1999): Burke's Peerage & Baronetage, 106. utgave, s. 15, 1222 Isabel giftet seg for andre gang, før 25. april 1426, med Henry Bourchier, 1. jarl av Essex, senere validert av pavelig dispensasjon. Med ham fikk sju sønner: William, Henry, Humphrey Bourchier (død1471), John Bourchier, lord Ferrers av Groby (død 1495), Thomas, Edward og Fulk, og en datter Isabel
 Henry av York.
 Richard Plantagenet, 3. hertug av York (21. september 1411 – 30. desember 1460), som giftet seg med Cecily Neville, yngste datter av Ralph Neville, 1. jarl av Westmorland og Joan Beaufort (datter av John av Gaunt og halvsøster av kong Henrik IV). Med henne fikk han tolv barn: Anne av York, hertuginne av Exeter; Henry; Edvard IV av England; Edmund, jarl av Rutland; Elizabeth av York, hertuginne av Suffolk; Margaret av York, hertuginne av Burgund; William; John; George, hertug av Clarence; Thomas; Rikard III av England; og Ursula.

 Død 
Anne Mortimer døde kort tid etter å ha født sin sønn Richard den 22. september 1411. Hun ble gravlagt ved Kings Langley, Hertfordshire, en gang stedet for et kongelig palass. Hun ble kanskje gravlagt i Allehelgenkirken som huser gravene til hennes ektemanns foreldre Edmund av Langley og Isabella av Castilla.

Etter at Anne var død giftet ektemannen Richard seg med Maud Clifford, den skilte hustruen til John Neville, 6. baron Latimer, og datter av Thomas de Clifford, 6. baron de Clifford, men han fikk ikke flere barn med henne.Richardson III (2011), s. 400–401.

 Referanser 

 Litteratur 
 Cokayne, George Edward (1912): The Complete Peerage, red. H.A. Doubleday. II. London: St. Catherine Press. s. 493–495.
 Cokayne, George Edward (1932): The Complete Peerage, red. H.A. Doubleday. VIII. London: St. Catherine Press. s. 445–453.
 Griffiths, R.A. (2004): «Mortimer, Edmund (V), fifth earl of March and seventh earl of Ulster (1301–1425)», Oxford Dictionary of National Biography.  Betalingsmur
 Harriss, G.L. (2004): «Richard, earl of Cambridge (1385–1415)», Oxford Dictionary of National Biography.
 Keenan, Desmond (2010): Ireland 1170–1509, Society and History. s. 509–510.
 Pugh, T.B. (1988): Henry V and the Southampton Plot of 1415. Alan Sutton. ISBN 0-86299-541-8
 Richardson, Douglas (2011): Magna Carta Ancestry: A Study in Colonial and Medieval Families, red. Kimball G. Everingham. I (2. utg.). Salt Lake City. ISBN 1449966373
 Richardson, Douglas (2011): Magna Carta Ancestry: A Study in Colonial and Medieval Families, red. Kimball G. Everingham. II (2. utg.). Salt Lake City. ISBN 1449966381
 Richardson, Douglas (2011): Magna Carta Ancestry: A Study in Colonial and Medieval Families, red. Kimball G. Everingham. III (2. utg.). Salt Lake City. ISBN 144996639X
 Richardson, Douglas (2011): Magna Carta Ancestry: A Study in Colonial and Medieval Families, red. Kimball G. Everingham. IV (2. utg.). Salt Lake City. ISBN 1460992709
 Tout, Thomas Frederick (1885–90): «Mortimer, Edmund de (1391–1425)», 39. Dictionary of National Biography, 1885–1890. s. 123–125.

 Eksterne lenker 
 The Cambridge conspiracy in The History of Sir John Oldcastle

Kategori:Kongelige engelskmenn
Kategori:Huset York
Kategori:Fødsler i 1390
Kategori:Dødsfall i 1411