Pontificium Collegium Germanicum et Hungaricum de Urbe

Pontificium Collegium Germanicum et Hungaricum de Urbe (kort: Collegium Germanicum) er et av de nasjonale pavelige kollegene i Roma, som bl.a. prestestudenter tilknyttes. Nedslagsfeltet omfatter hele det tyskspråklige Europa, de tidligere ungarskdominerte deler av Øst-Europa og like fra starten av (1552) også de nordiske land; for tiden (2016/2017) er tre nordiske prestestudenter (fra Danmark og Finland) tilknyttet kollegiet, og dets rektor, p. Stefan Dartmann S.J., er svensk statsborger.

Historien går tilbake til Collegium Germanicum, som ble opprettet 31. august 1552 ved pave Julius IIIs bulle Dum sollicita. Særlig kardinal Giovanni Morone og jesuittordenens leder Ignatius av Loyola hadde ivret for opprettelsen. Det ble sistnevnte som åpnet kollegiet den 28. oktober. Ledelsen ble gitt jesuittordenen, og den første rektor var pater Pedro de Ribadeneira. I 1580 forente pave Gregor XIII kollegiet med det nettopp (1578) grunnlagte Collegium Hungaricum. Siden den gang fører det sitt nåværende navn.

Etter jesuittordenes opphevelse i 1773 ble kollegiet videreført av sekulargeistlige. Etter at keiser Joseph II i 1781 forbød teologistudenter fra sitt herrskapsområde å studere i Roma, og byen noe senere ble okkupert av franske styrler, måtte kollegiet stenge i 1798. Under pave Pius VII ble det i 1818. 

I 1824 reorganiserte pave Leo XII kollegiet, og knyttet det enda sterkere til (den nå gjenopprettede) jesuittordenen og gav det den form som det består i enn i dag (2016). 

Under Første verdenskrig måtte kollegiet fra 1915 til 1919 forlegges til Collegium Canisianum i Innsbruck.

Kollegiet har for tiden 86 seminarister og prester under utdanning (2016), og er dermed Romas nest største prestekollegium. 

 Noen kjente studenter 

 Eduard Achermann
 Stephan Ackermann
 Sebastian Anneser
 Béla H. Bánáthy
 Wolfgang Beinert
 Peter Cornelius Beyweg
 Kaspar Brack
 Johann Cobenzl
 Julius Döpfner
 Constantin Maria von Droste zu Hülshoff
 Martin von Dunin
 Victor H. Elbern
 Erwin Josef Ender
 Isidor Markus Emanuel
 Jörg Ernesti
 Augustinus Fink
 Gerhard Fittkau
 Alexander Frison
 John Gibbons
 Hans-Georg Gradl
 Gisbert Greshake
 Gerhard Gruber
 Herbert Haag
 Andreas Stanislaus von Hatten
 Karl Hillenbrand
 Paul Hoffaeus
 Joseph Höffner
 Hugo Hurter
 Robert Johnson
 Franz Jung
 Marko Krizin, født Marko Stjepan Krizin
 Kurt Krenn
 Franz König
 Hans Küng
 Johann Jakob von Lamberg
 Michael Landau
 Karl Lehmann
 Adolf Franz Friedrich von der Lippe
 Ignaz Stanislaus von Mathy
 Johann Maier
 Willibald Apollinar Maier
 Michael Menke-Peitzmeyer
 Vitus Miletus
 Karlheinz Diez
 Christoph Ohly
 Franz-Josef Overbeck
 Albert Rauch
 Karl August von Reisach
 Andreas Rellstab
 Theodore Romscha
 Alfred Saltzgeber
 Mathias Joseph Scheeben
 Achim Schütz
 Josef Stadler
 Alojzije Stepinac
 Franjo Šeper
 Bela Tonković
 Anton Rauscher
 Peter Schallenberg
 Eberhard Schockenhoff
 Thomas Schwartz
 Friedrich Schwendimann
 Ignatius von Senestrey
 Romanus Vogler
 Peter Walter
 Friedrich Wetter
 Karl-Heinz Wiesemann
 Nikolaus Wyrwoll
 Stefan Zekorn
 Erich Zenger

 Litteratur 
 Dachsberger, Johann and Leiber, Robert, 1934. Kollegien i Lexikon für Theologie und Kirche, 1st edition. vol. 6. Freiburg im Breisgau: Herder.
 Schmidt, Peter, 1984. Das Collegium Germanicum in Rom und die Germaniker. Zur Funktion e. röm. Ausländerseminars (1552 - 1914). Tübingen: Niemeyer. 
 Leitgöb, Martin, 2004. Vom Seelenhirten zum Wegführer. Sondierungen zum bischöflichen Selbstverständnis im 19. und 20. Jahrhundert. Die Germanikerbischöfe 1837-1962. Rome: Herder. 
 Maurizio Tani: La rinascita culturale del '700 ungherese: le arti figurative nella grande committenza ecclesiastica, Gregorian University Press / Biblical BookShop, Rom 2005, 


 Eksterne lenker 

  Kollegsgeschichte (Historie)  

Kategori:Katolske presteseminarer
Germanicum
Kategori:Jesuittordenen
Kategori:Byggverk i Roma
Kategori:Etableringer i 1552
Kategori:Utdanningsinstitusjoner etablert i 1550-årene
Germanicum