Edward Rydz-Śmigły

Edward Rydz-Śmigły (1886–1941) var en polsk general, og polsk øverstkommanderende under felttoget i Polen i 1939. 

Liv og virke
 Bakgrunn
Han het egentlig Edward Rydz. Śmigły – den raske – var et pseudonym som han benyttet i flere konspirative foreninger i tiden før 1914, og senere tilføyde sitt slektsnavn.)

Han var sønn av den østerriksk-ungarske yrkesoffiser Tomasz Rydz (død 1888) og hans hustru Maria Babiak (død 1896 i en alder av 29 år), altså en sjeldenhet i det polske offiserskorps i Den annen republikk, da de fleste offiserer var av adelig eller storborgerlig herkomst.

Han ble tidlig foreldreløs, og ble oppfostret av sine morforeldre. Etter deres bortgang ble han ivaretatt av bylegen Dr. Uranowicz' familie. Han gikk på gymnasiet i hjembyen og tok i 1905 sin matura-eksamen med utmerkede karakterer.

Kunstinteresse, hemmelige foreninger
Egentlig ville Rydz bli kunstmaler, og studerte først malerkunst for Leon Wyczółkowski og Teodor Axentowicz ved Krakows akademi for de skjønne kunster, og deretter filosofi og kunsthistorie ved Jagielloneruniversitetet. I 1907 studerte han maleri i München, Nürnberg og Wien.

Senere, i årene 1910 til 1911, fikk han ettårig offisersutdannelse i det østerrikske K.u.k. Infanterie-Regiment Hoch- und Deutschmeister Nr. 4 og avsluttet dette med graden fenrik. Han ble foreslått å bli yrkesoffiser, men dette avslo han.

I årene 1907 og 1908 var Rydz aktiv i forskjellige konspirative sosialistiske og nasjonale foreninger. Etter at de østerriksk-ungarske myndigheter tillot grunnleggelsen av Schützenverband Strzelec ble Rydz som nyutdannet underoffiser kommandant for to årganger rekrutter (1912 og 1913), det siste året var han sjef for distriktet Lemberg. Samtidig gjenopptok han i 1912 studiene ved Akademiet for de skjønne kunster under ledelse av professor Józef Pankiewicz, og avsluttet der kort før utbruddet av krigen. Han ble priset for sin begavelse og spådd en stor fremtid som landskaps- og portrettmaler.

Militær
Under første verdenskrig tjenestegjorde Rydz-Śmigły i den østerriksk-ungarske hæren. Han deltok deretter i den polsk-ukrainske krig og så i den polsk-sovjetiske krig 1919–1921.
Han hadde ansvar for Polens forsvar mot Nazityskland og Sovjetunionen i den innledende fasen av andre verdenskrig. Etter at han var blitt utnevnt til øverstkommanderende ommøblerte han etternavnet til Śmigły-Rydz.

Adrian Carton de Wiart var i august 1939 i Warszawa som utsending fra britiske myndigheter (Polen og Storbritannia inngikk en forsvarsallianse 25. august) og der ga han straks råd til marskalk Edward Rydz-Śmigły om hvordan de burde forberede seg på et tysk angrep.Rawson, A. (2019). Poland's Struggle: Before, During and After the Second World War. Pen and Sword. Carton de Wiart mente den polske militære ledelsen anla en farlig taktikk overfor de teknisk overlegne tyske styrkene og de flate, uttørkede områdene vest i landet var ideelt for fremrykning med stridsvogner. Han klarte ikke å overbevise den polske ledelsen om at de polske styrkene burde trenges lenger unna grensen, helst bak Wisła..Rawson, A. (2019). Poland's Struggle: Before, During and After the Second World War. Pen and Sword.

Etter Tysklands angrep ble den polske militære styrke presset inn i Polens østre områder bak elven Bug, og da Sovjetunionen den 17. september gikk inn i krigen fra øst så han situasjonen som tapt. Klokken 23.40 på kvelden samme dag meddelte Rydz-Śmigły via radio sin ordre til de polske styrker om å ikke kjempe mot Den røde armé. Den 18. september 1939 flyktet han til Romania, og derifra for å forhindre meningsløs blodsutgydelse, beordret han retrett sørover mot Ungarn og Romania, og å unnvike kamper mot Den røde armé. 

Den 27. oktober 1939 ble han avskjediget som øverstkommanderende av president Ignacy Mościcki, og ble etterfulgt av general Władysław Sikorski som i Frankrike holdt på å organisere polske styrker i eksil. 

Senere klarte Rydz-Śmigły å ta seg over fra Romania via Ungarn til Warszawa der han den 30. oktober 1941 meldte seg til tjeneste i motstandsbevegelsen, uten offisersrang. Han døde kort etter av hjerteslag.

 Verker 
 Militærvitenskapelig litteratur 
 Walka na bagnety (Bajonettkamp), Lemberg 1914.
 W sprawie polskiej doktryny (Den polske militærdoktrinen), Warszawa 1924.
 Kawaleria w osłonie, Warszawa 1925.
 Rozkazy, Artykuły, Mowy (Ordre, artikler, taler), Warszawa 1936.
 Wojna polsko-niemiecka (Den polsk-tyske krig), Budapest 1941.

 Diktning 
 Diktsamlingen Dążąc do końca swoich dróg, London 1989.

 Maleri og grafikk 
 Illustrasjoner til Józef Piłsudskis bok 22. januar 1863, Lemberg 1920
 Deltakelse på kunstutstillingene i Krakow (1916) og Warszawa (1917). Rydz stilte ut akvareller og tegninger. Under interneringen i Romania skapte han også oljemalerier. De fleste av hans verker er senere gått tapt.

 Referanser 

 Litteratur 

 Kazimierz Cepnik: Wódz Naczelny i Marszałek Polski Edward Śmigły-Rydz, Zycie i Czyny. Lwow 1937.
 Juliusz Kaden-Bandrowski: Piłsudczycy. Auschwitz 1915
 Józef Piłsudski: Pisma zbiorowe. Warszawa 1937.
 Stanley S. Seidner: The Camp of National Unity: An Experiment in Domestic Consolidation. I: The Polish Review. vol. xx, nr. 2–3, 1975, s. 231–236.
 Stanley S. Seidner: Reflections from Rumania and Beyond: Marshal Śmigły-Rydz Rydz in Exile. I: The Polish Review. vol. xxii, nr. 2, 1977, s. 29–51.
 Tomasz Serwatka: Edward Rydz-Śmigły. I: Gazeta:Historia mało znana. januar 2007.
 Wacław Stachiewicz: Wierności dochować żołnierskiej. Warszawa 1998, ISBN 83-86678-71-2.
 Bohdan Wendorff: Towarzysze Komendanta. London 1950.
 Paweł Zaremba: Historia Dwudziestolecia 1918–1939. I–II., Paris 1967.

Kategori:Generalfeltmarskalker
Kategori:Polske offiserer
Kategori:Polakker fra andre verdenskrig
Kategori:Den polsk-sovjetiske krig
Kategori:Den hvite ørns orden
Kategori:Personer fra Berezjany
Kategori:Fødsler i 1886
Kategori:Dødsfall i 1941
Kategori:Østerriksk-ungarere fra første verdenskrig
Kategori:Arméoffiserer