Arkitektoniske perioder

Arkitektoniske perioder  eller arkitekturperioder er de historiske periodene det er naturlig å inndele arkitekturhistorien inn i. Periodene er en kunstig klassifisering av stiltrekk i forhold til historien. Begrepet er beslektet og ofte identisk med begrepet stilart som siden det nittende århundre er brukt i de forskjellige teoriene om kunstens utvikling. Periodebegrepet er tett knyttet til kunsthistorien og selv om det er vanskelig å definere presist når en periode starter og slutter et nyttig redskap i den kunsthistoriske vitenskap.

Periodebegrepet har mer og mer overtatt for stil når det gjelder inndeling av kunst og arkitektur fordi moderne forskning viser at det er vanskelig å sette et byggverk inn i et strengt stilhierarki, og at et periodebegrep også forteller mer om de historiske forholdene som er med å skape kunstverket. I moderne faglitteratur bruker bare betegnelsen periode, men i eldre litteratur inspirert av 1800-talls forskning brukes stilbegrepet.Larsson, Lars Olof; Metodelære i kunsthistorie

 De viktigste periodene er   
 Gresk arkitektur   
 Romersk arkitektur 
 Tidlig kristen arkitektur
 Bysantinsk arkitektur
 Romansk arkitektur
 Gotisk arkitektur
 Renessanse 
 Barokk 
 Rokokko
 Klassisisme
 Historisme
 Dragestil
 Sveitserstil
 Nyklassisisme
 Jugendstil
 Funksjonalisme
 Postmodernisme

 Referanser 

 Litteratur 
 Larsson, Lars Olof; Metodelære i kunsthistorie, Oslo 1997 ISBN 82-02-17003-6

 Eksterne lenker 

 Ordliste til stilarter i arkitekturen: Stilperioder (stilarter) 


Kategori:Kunsthistorie
Kategori:Arkitektoniske perioder

fr:Périodes de l'architecture