Armbrøst

En armbrøst eller låsbue,Oppslagsordet «låsbue» i Ordbog over det danske Sprog (bruk 1700-1950 og etymologiOppslagsordet «låsboge» i Svenska Akademiens ordbok (1901) på norrønt kalt armbrist, et lånord fra middelnedertyske armbost og arborst (på tysk brukes ordet Armbrust) avledet av middelalderlatin arcuballista eller arbalista som betyr «bue-kastemaskin»Oppslagsordet «armbrøst» i Ordbog over det danske Sprog (bruk 1700-1950 og etymologi) - er et skytevåpen som består av en kolbe (skjefte) og en bue på tvers av kolben. Buen spennes med håndkraft eller, på kraftigere modeller, ved hjelp av tannhjul, vinsj og liknende. En avtrekkermekanisme holder buestrengen spent og frigjør den, slik at våpenet avfyrer en kort, kraftig pil (bolt).

Armbrøsten er utviklet fra oldtidens kastemaskiner. Våpenet har tradisjonelt vært brukt i krig og på jakt, men brukes i dag først og fremst i sport og konkurranser. Våpenet er langsomt å lade, men pilene har stor slagkraft, og fordi buene kan holdes konstant i spenn og skyteklare, egner de seg godt til jakt.

 Historikk 
Armbrøsten ble sannsynligvis oppfunnet i Kina rundt år 500 f.Kr.. Ifølge Plinius ble armbrøsten først brukt av fønikerne. Romerne brukte den som jaktvåpen på 300-tallet, og armbrøst spilte senere en stor rolle i europeisk krigføring i middelalderen. I Norge ble armbrøsten tatt i bruk på 1100-tallet og var i bruk til langt ut på 1700-tallet.

Armbrøst ble brukt i Frankrike fra 800-tallet, i Tyskland først fra 1100-tallet. I det andre laterankonsil i 1139 ble det vedtatt et forbud mot bruk av armbrøst mot andre kristne, forgjeves innskjerpet av pave Innocens III i det fjerde laterankonsil i 1215.<ref>«armbrøst», Salmonsens konversationsleksikon</ref> I krig og jakt ble armbrøst brukt parallelt med vanlige buer. Utformingen utviklet seg gjennom historien. Buen ble tradisjonelt laget i tre, men fra 1200-tallet ble den også produsert med deler av bein eller horn for å minske vekten. Utover middelalderen ble horn og tre delvis erstattet av stål, og nye tannhjulmekanismer og vinsjer til å trekke opp strengen og spenne buen, ble oppfunnet. 

I løpet av 1200-1300-tallet var konstruksjonen så forbedret at en armbrøst med stålbue hadde effektiv skuddvidde på opp mot 150 meter, og pilene oppnådde voldsom gjennomslagskraft pga jernspissene som kunne veie i overkant av 40 gram.Hans A. Lidén: «Något om vapen och krigskonst», Margrete I: Kalmarunionen 600 år (s. 190), ISBN 87-89384-51-2 En middelalderarmbrøst på 150 foot-pound kunne skyte rundt 450 meter og boltene gå gjennom to millimeter tykke stålplater. Buer større enn 140-150 foot-pound'' var vanskelig å trekke opp med håndkraft, men krevde hjelpemidler som kroker, vinsj og liknende. Kjempestore armbrøster, såkalte ballista, kunne være montert i for eksempel borgtårn eller brukes ved beleiringer.

Da kruttet og skytevåpen basert på varmekraft ble oppfunnet, ble armbrøsten raskt utkonkurrert.

Armbrøst var i bruk til hvalfangst til omkring 1890. 

 Norsk lov om armbrøst 
Tidligere var ikke armbrøst, i likhet med bue og sprettert, regnet som skytevåpen i lovens forstand. Armbrøst hadde tradisjonelt vært betraktet som leketøy, men fra 1. januar 1993 ble det allikevel forbudt å erverve, eie eller å inneha armbrøst uten tillatelse fra politiet. Utvalget som i 2011 så på våpenlova foreslo at også piler ble definert som skytevåpen, slik at mekaniske innretninger som armbrøst falt inn under loven, mens bue som før falt utenfor skytevåpendefinisjonen.NOU 2011: 19, kap 11.3, "Skytevåpen". I det nye forslaget til våpenlov fra 2016/17 ble skytevåpendefinisjonen gjort mer teknologinøytral og utvida til å også omfatte bue og armbrøst.Prop. 165 L (2016–2017) til
Våpenlova.

I våpenforskiften som var gyldig fra 2009 til 2021 het det: 

Løyvekravet er videreført i gjeldende våpenforskrift, men unntaket fra løyveplikt er utvidet til også å gjelde armbrøst produsert før 1900.Lovdata - ''Våpenforskriften av 7. juni 2021, § 2-3, pkt 11.

 Armbrøst som kjennetegn 
120px|thumb|Våpenskjold for den svenske kommunen Emmaboda fra 1952: «I fält av guld ett av kavlar bildat blått gaffelkors, åtföljt upptill och på vardera sidan av ett ospänt blått armborst.»
Armbrøst som stilisert grafisk figur er brukt i våpenskjold og bumerker. Det er armbrøst (en eller flere) i  offentlige våpenskjold, blant annet kommunevåpen i Finland, Spania, Sverige og Tyskland. For eksempel har Småland og Kronobergs län begge et våpen med gull bunn og en opprett rød løve som holder en armbrøst i framlabbene. 

Armbrøst formet som en strengt stilisert strekfigur, finnes i en rekke bumerker fra norske bønder, blant annet i seglene på fullmakter til kongehyllingene i 1591 og 1610.Anders Bjønnes m. fl. (redaktører): Segltegninger fra hyllingene i Norge 1591 og 1610, Norsk Slektshistorisk Forening, Oslo 2010 Figuren har ofte en skjoldformet innramming. Det er usikkert om slike armbrøster på skjold også var ment å være våpenskjold med tilhørende farger (tinkturer).  

 Referanser 

 Se også 
 Pil og bue
 Ballista
 Katapult

 Eksterne lenker 

 Norsk armbrøstforening
 Treff på «armbrøst» i DigitaltMuseum (norske eksempler)
 Armbrøster i samlingene på Maihaugen på Lillehammer
  Crossbows
  The Crossbows Tournament , Island Rab
  International Crossbow Shooting Union (IAU)
  World Crossbow Shooting Assocation (WCSA)
 Armbrøst i bumerker

Kategori:Primitive våpen
Kategori:Skytevåpen
Kategori:Heraldikk