Høy

Høy er tørket gress og andre engvekster. På bondegårder brukes høy hovedsakelig til mat for hest og ku og sau. Friskt gress inneholder omtrent 80 prosent vann, mens høy skal tørkes til cirka 15 prosent vanninnhold.

 Produksjon av høy 
Gresset blir produsert ved at det dyrkes ute til det tas inn i høyonna.  Under tørking kan gresset enten ligge på bakken eller bli hengt opp på en hesje.  Etter mekaniseringen av landbruket er hesjing blitt sjeldnere. Det tørre høyet blir presset til høyballer eller kjørt inn med høysvans eller selvlesservogn.

Det er stadig vanligere at fortørket gress blir pakket i rundballer. Det også vanlig at gress ensileres til silofôr. Silofôr er tilsatt ensileringsmiddel og kan oppbevares i silo eller rundballer.

 Hesjing og høykjøring i Norge før 

 Høy-kvaliteter 
Best kvalitet på vanlig tørt høy får man ved å tørke høyet på låvetørke. Tørket høy er lagringstørt med et vanninnhold lavere enn 18% vann.  Fortørkingen av høy ute gjøres til høyet har maksimalt 40-45% vann. Det krever mellom 1-3 dager i godt tørkevær. Man vil da høre at gresset får «høylyd» eller «krisler» når det håndteres. Kort fortørk ute gir høyet gode hygieniske egenskaper som fin grønn farge og god lukt. 

Statens Fagtjeneste for Landbruket (nedlagt i 1994) utarbeidet kvalitetsklasser på høy basert på en skala (H-klassifisering) fra 1 (best) til 5 (uegnet til fôring). Klassifiseringen ble foretatt etter laboratorieanalyser. 

Klassifiseringssystemet er fortsatt i vanlig bruk selv om det kun klassifiserer høyet etter energiinnhold. Klassifiseringen avgjør ofte prisen på høyet. Dagens høyanalyser gir opplysning om en rekke næringsstoffer i tillegg til energiinnhold. 

 Se også 
 Slåttonn
 Hesje
 Rundballe
 Silofôr
 Uteløe
 Utmarksslått
 Referanser 

 Eksterne lenker 


Kategori:Landbruk
Kategori:Dyrefôr