Keltisk høykors

Keltisk høykors eller stående kors (irsk: cros ard / ardchros;«cros ard», Tearma.ie skotsk-gælisk: crois àrd / àrd-chrois; walisisk: croes uchel / croes eglwysig) er et stort, frittstående kristent monument av stein formet som et keltisk kors, det vil si som et latinsk kors med en sirkel rundt krysspunktet. De er ofte rikt dekorert. Særlig for Irland markeres de som nasjonale symboler.«Irish High Crosses» . Symbols of Ireland. Celtic trinity symbols.

Det var en særegen tradisjon i tidlig middelalder i Irland og på de britiske øyer å reise store, skulpturerte steinkors, vanligvis utendørs. Disse hadde antagelig utviklet seg fra eldre tradisjoner ved å bruke tømmer, kanskje med metallarbeider tilknyttet, og eldre keltiske minnesteiner. Piktiske steinmonumenter i Skottland kan også ha hatt innflytelse på formen. De eldste bevarte eksemplene synes å ha kommet fra området til det angelsaksiske kongeriket Northumbria, som hadde blitt konvertert til kristendommen av irske misjonærer. Det er fortsatt uklart om formen først utviklet seg i Irland eller Storbritannia.

Høykorsenes rike relieffdekorasjoner er en blanding av religiøse figurer og abstrakte seksjoner med knuter, sammenknyttet med snirkler og kruseduller, alt sammen som også er funnet i insulær kunst i andre media, slik som illuminerte manuskripter og ulike metallarbeider. De ble antagelig malt, kanskje over et modellert lag av gips; med tapet av malingen og effektene av forvitringen av relieffene, særskilt scener med mengder av småfigurer, er de nå ofte utydelige og vanskelig å lese. De eldste eksemplene hadde ofte kun keltiske symboler og mønstre, men fra 800- og 900-tallet begynte utvalgte scener fra Bibelen å bli skulpturert.

De eldste høykorsene var vanligvis opp til to meter høye, men i Irland finnes det eksempler på opp til tre ganger høyere utgaver som kom senere, noe som ga en tykt og massivt inntrykk og ga store flater for detaljerte dekorasjoner. Angelsaksiske eksempler har stort sett forblitt slanke i sammenligningen, men kunne også være store; unntatt i de eldste utgavene hvor dekorasjonen som regel var preget av abstrakt dekorasjon framfor figurer. Kursene kunne ofte, men ikke alltid, ha en steinring rundt selv skjæringspunktet, således utgjøre et keltisk kors. Det synes å være en nyvinning fra keltisk kristendom, kanskje fra den hellige øya Iona.Wilson, David M. (1984): Anglo-Saxon Art, s. 118 Betegnelsen «høykors» er hovedsakelig benyttet i Irland og Skottland, men tradisjonen over Storbritannia og Irland er i vesentlighet et felles fenomen, skjønt det er sterke regionale variasjoner.

Høykorsene var statussymboler, og ble gjerne satt opp enten i tilknytning til klostre eller til minne om personene som donerte dem. De tidligste keltiske høykorsene er fra 700-tallet. De ble dekorert kun med geometriske mønstre, men fra 800- og 900-tallet ble bibelske scener gjerne avbildet på dem. Den irske overkongen Flann Sinna, som regjerte 879–916, lot reise flere høykors i propagandaøyemed, idet de navnga ham selv og faren som konger av Irland. Man sluttet å sette opp høykors etter 1100-tallet, men i nyere tid er noen reist som gravmonumenter eller som nasjonalromantiske monumenter.

Kjente høykors

 Muiredachs kors og Vestkorset i Monasterboice i grevskapet Louth
 Sankt Tolas høykors, ved Dysert O'Dea-klosteret, fra 1000-tallet med relieff som viser Kristus og en biskop
 Angelsaksiske Ruthwell-korset fra Skottland, 700-tallet, med relativt store figurer.
 Høykorset ved Ahenny i det irske grevskapet Tipperary
 Ardboe-høykorset, nær Cookstown, 900-tallet med 22 relieffpaneler med scener fra Bibelen
 Dupplin-korset, utskåret, monumentalt piktisk kors, 800-tallet
 Skriftenes kors, ved Clonmacnoise, 800-tallet, originalen er nå i et museum, men en kopi står på den opprinnelige plassen
 Nordkorset og Sørkorset, Clonmacnoise
 St. Kevins kors, Glendalough
 Sørkorset, Kells, Meath, det best bevarte av korsene fra 800-tallet
 Doortykorset, Kilfenora, Clare, med bilde av en biskop og to andre klerikere
 Tre kors i Kilkieran, Tipperary

 Bilder 

 Referanser 

 Litteratur 
 Wilson, David M. (1984): Anglo-Saxon Art: From The Seventh Century To The Norman Conquest, UK: Thames and Hudson; USA: Overlook Press.

Se også
 Keltisk kors
 Solkors
 Manxkors og manske runesteiner 
 Ruthwell-korset, Dupplin-korset og Gosforthkorset
 Steinkorsene i Eivindvik og Steinkors på Kvitsøy

 Eksterne lenker 
 «Irish High Crosses», MegalithicIreland.com
 Celtic Crosses – Symbolisim and History

Kategori:Kristendom
Kategori:Kunsthistorie
Kategori:Irsk kultur
Kategori:Irland i tidlig middelalder
Kategori:Kelterne