Jens Arup Seip

Jens Lauritz Arup Seip (1905–1992) var en norsk historiker. Seip var utdannet middelalderhistoriker, men markerte seg sterkest som sin tids fremste tolker av norsk politisk historie på 1800-tallet, der han er særlig kjent for å ha skapt begrepet «embedsmannsstaten». Jens Arup Seips språkbruk og skrivestil blir av mange historikere karakterisert som glimrende og er ofte forsøkt etterlignet. Mange uttrykk og aforismer fra Seip er innarbeidet i de fleste moderne historieverk. Seip ble inkludert blant de 16 forfatterne i «Den norske litterære kanon» fra 1900 til 1960,Aaslestad, Petter og Hagen, Erik Bjerck. 2007. Den norske litterære kanon. Aschehoug ISBN 978-82-19152-7 og hans essay «Fra embedsmannsstat til ettpartistat» ble kåret til etterkrigstidens nest viktigste norske sakprosautgivelse i en kåring av sakprosaforfattere utført av Dagbladet i 2008.En norsk Machiavelli. Dagbladet fredag 01.08.2008 Seip ble i 1975 utnevnt til æresdoktor ved Universitetet i Bergen. 

 Biografi 
Han var sønn av ingeniør, stortingsrepresentant og fylkesmann Hans Seip og hustru Inga Larsen. Han var tippoldebarn av biskop, stortingsrepresentant og statsråd Jens Lauritz Arup, nevø av språkforsker Didrik Arup Seip og biskop Eivind Berggrav. 

Seip ble født i Bolsøy (senere en del av Molde) og vokste i hovedsak opp i Bergen. 

Seip ble student i 1924 og cand. philol. i 1931. Dr. philos. ble han i 1945 på avhandlingen Sættargjerden i Tunsberg og kirkens jurisdiksjon (1942). Fra 1936 til 1941 var Seip adjunktstipendiat ved Universitetet i Oslo. Fra 1941 til 1946 var han arkivar i Riksarkivet. I 1946 ble han styremedlem i Kjeldeskriftfondet og senere formann i samme fra 1958 til 1962. I 1946 ble Seip dosent i historie, og han var professor i historie, særlig politisk idéhistorie, ved Universitetet i Oslo 1952–1975. Han var konsulent ved Nobelinstituttet 1946–1958. Fra 1956 til 1966 var Seip formann i Den norske historiske forening.

Jens Arup Seip giftet seg i 1960 med Anne-Lise Thomassen. Han hadde også et tidligere ekteskap.

 Historiesyn 
Seip regnet Edvard Bull som den han lærte mest av. Som middelalderhistoriker markerte Seip seg som kritiker av ensidige marxistiske teorier som så på kongemakten som et redskap for overklassens interesser, den såkalte teorien om redskapskongedømmet. 

Seips syn på politikk var at det var et substansløst maktspill. Politiske synspunkter skulle avsløres slik at den bakenforliggende maktkampen kom til syne. Seips fokus var å lete etter såkalte vikarierende motiver. Disse motivene var de motivene en fremstod med utad, mens individuelle egoistiske motiver var de egentlige motiver. Ettersom vikarierende motiv sjelden tålte dagens lys, ble det historikernes oppgave å avdekke dem i ettertid.  Dette synet gjør at hans historiesyn har blitt karakterisert som kynisk. Dette perspektivet er det fremherskende i Utsikt over Norges historie, den ikke-fullførte serien om norsk politisk historie etter 1814.

Francis Sejersted har klassifisert Seips historiesyn som satiriskFrancis Sejersted: Historiefagets fortellinger i NNT 4/1995 i henhold til Hayden Whites kjente litterære klassifikasjonskjema. Filosofen Hans Skjervheim har omtalt Seips syn som mistankens hermeneutikk.Hans Skjervheim: Jens Arup Seip som politisk teoretikar i Filosofi og dømmekraft 1992 ISBN 82-00-21342-0 På grunn av maktens uunngåelige korrumpering ville ikke historiske hendelsesforløp få en «happy ending» ifølge Seip.

Etter krigen (1949) ble det et oppgjør med de store historiefortellertradisjonene innenfor hvilke de store norgeshistoriene var skrevet. Seip kritiserte den engelske historikeren Arnold Toynbee (1889–1975)Arnold Toynbee 1949. Historien i nytt lys. Oversatt og forkortet av Trygve Width. Gyldendal norsk forlag., men kritiserer samtidig den norske tradisjonen med Ernst Sars: Udsigt (1873–91), P. A. Munch: Det Norske Folks historie (1852) og Halvdan Koht: På leit etter liner i historia (1953). Kritikken gikk på de metafysiske undertoner i fortellingene og den teleologi de bygget på. Francis Sejersted omtaler oppgjøret med Toynbee som «… (et angrep som) lykkedes opp til et punkt».Sejersted, F. 2000. Norsk idyll?. Pax forlag. s. 21 

 «Fra embedsmannsstat til ettpartistat» 
14. september 1963 holdt han foredraget «Fra embedsmannsstat til ettpartistat»Jens Arup Seip: Fra embedsmannsstat til ettpartistat og andre essays. Universitetsforlaget, 1963, s. 7-42 i Det Norske Studentersamfund og delte med det inn den norske historien fra 1814 i tre deler: 
 Embedsmannsstaten fra 1814 til 1884
 Flerpartistaten fra 1884 til 1940
 Ettpartistaten (Arbeiderpartiet) etter 1945. Friheten var ifølge Seip innskrenket i en byråkratisk ettpartistat.

Seip henviste i foredraget til at det var gått 100 år siden Sars hadde fremlagt sin historiske syntese, og 50 år siden Koht hadde presentert sin. I motsetning til sosialdemokratiske historikere som Sverre Steen, så Seip Gerhardsens sosialdemokrati som en pervertering av «det frie Norge» som egentlig aldri hadde vært fritt. 

Den syntesen han la frem i dette foredraget skulle danne grunnlaget for Utsikt over Norges historie, et historieverk som han planla skulle strekke seg over fire bind. Bare to av bindene ble en realitet, i 1974 og 1981. Høy alder og svekkede krefter hindret ham i å fullføre arbeidet med de øvrige bindene. Innledningskapittelet til det tredje bindet, skrevet i 1985, ble publisert i Nytt Norsk Tidsskrift i 1994.

 Striden om prøvelsesretten 
Seip hevdet i en artikkel om prøvelsesretten i norsk historie at da embetsmennene mistet makten over regjeringen i 1884, fortsatte de kampen mot Venstre-staten ved å utvikle en juridisk lære om at Høyesterett hadde rett til å overprøve om Stortingets lovvedtak var i henhold til GrunnlovenSeip, JA. 1964. Den Norske høyesterettsom politisk organ. Historisk tidsskrift 43: 103-35 ; Lov og rett: 1-24 Et samlet juridisk miljø tok til motmæle og hevdet at prøvelsesretten fulgte av alminnelig juridisk teori. Torstein Eckhoff hevdet at prøvelsesretten ble brukt i varierende grad (fra 1841), men konkluderte med at ".. selv om dommene om prøvelsesretten hører til dem som har vakt størst politisk interesse, er de neppe blant dem som har hatt størst sammfunnsmessig betydning..Torstein Eckoff. 1975. Høyesterett som grunnlovens vokter. I Dahl. O, Bull, E, Hølmebakk, G. Maurseth, P. og Mykland, K. Makt og motiv. Gyldendal. s. 206-7 Rune Slagstad fremhevet at norske jurister hadde drøftet prøvelsesretten allerede på 1850- og 60-tallet, og ifølge Slagstad drøftet Høyesterett denne konstitusjonelle normen i en dom fra 1866.

 Modellenes tyranni 
På 1970-tallet var Seip engasjert i en debatt med statsviteren Stein Rokkan. Seip hevdet at eksplisitt abstrakte samfunnsvitenskapelige modeller førte til misoppfattelser når de ble anvendt for å forstå historiske fenomen. Utvalget og tolkningen av fakta ble styrt av modellene, eller med Seips kjente uttrykk «modellenes tyranni».Modellenes tyranni. Analyse av Stein Rokkans anvendelse av en sentrum-periferi modell på norsk historie (1975) I Seip, J.A. 1983. Problemer og metoder i historieforskningen. Gyldendal Norsk Forlag. ISBN 82-05-14285-8  Sosiologen Gudmund Hernes svarte med at Seip bedrev «modellenes maskerade», i og med at også historikerne  var avhengige av teorier (som andre samfunnsvitenskapelige disipliner kaller modeller) i historieforskningen, men at de til forskjell fra samfunnsviterne sjeldnere omtalte dem eksplisitt.

 Skarp kritiker av historikerkolleger 
I biografien Jens Arup Seip : Historikeren og hans land av Åsmund Svendsen tegnes et bilde av en historiker som kunne være svært hard i sin faglige kritikk av historiker-kolleger, samtidig som han betegnes som vennlig privat. Selv fikk han blant annet kritikk for vektleggingen av skrivekunst fremfor åpen og tydelig vurdering av kilder, og forklaringer basert på spekulering i enkeltaktørers handlinger og motiver fremfor samfunnsendringer.Svendsen, Åsmund, Jens Arup Seip. Historikeren og hans land, Forlaget Press 2025  

 Uttrykk og aforismer av Seip 
 Vikarierende motiver
 Embetsmannsstaten, EttpartistatenFra embedsmannsstat til ettpartistat
 Modellenes tyranni om statsvitenskapelig metode
 Historikerens oppgaver er ikke å kle på, men kle av.Tanke og handling i norsk historie, side 117
 Domstolenes politiske funksjon flyter i sin innerste grunn derav at lovanvendelse i seg selv er lovskapende.«Den norske høyesterett som politisk organ». I Seip.J.A. Tanke og handling i norsk historie. Gyldendal 1968 s. 90
 «En kjepp i demokratiets hjul» om Høyesteretts prøvelsesrett
 Bonden ser bygden, borgerne byen, embetsmannen staten.Utsikt over Norges historie; bind 1 side 62-63
 Det er en ytterside vi ser (av den politiske samtid) og som det er meningen at vi skal se,– og der er en innerside vi ikke ser, uten vi selv lager en nøkkel til å låse opp med. For at noe kan være i politikken, må det se ut som noe annet enn det er.Fra embedsmannsstat til ettpartistat, s. 7
 Det var et drama hvor menn kjempet med seg selv og med hverandre. Det var menn hvis handlinger bandt ikke bare dem selv, men også deres samtid, og som til gjengjeld i tanke og handling var bundet av hva samtiden hadde gjort dem til. På én gang menn og marionetter gikk de med lidenskap opp i et spill hvor konflikten på forhånd var gitt, og hvis roller de var tvunget til å utføre.Et regime foran undergangen; Gyldendals fakkelbok s. 19-20
 «En manns meninger er vel i regelen mindre bestemt av hvor han kommer fra, enn hvor han akter seg hen.»"Den norske høyesterett som politisk organ", Trykt i Historisk tidsskrift, 1964, s. 103-135

 Bibliografi (utvalg) 
  (doktoravhandling)
 1963: Fra embetsmannsstat til ettpartistat og andre essays Universitetsforlaget
 1974: Utsikt over Norges historie; bind 1: tidsrommet 1814–ca. 1860 Gyldendal
 1981: Utsikt over Norges historie; bind 2: tidsrommet 1850–1884 Gyldendal
 1974: Fra embedsmannsstat til ettpartistat og andre essays
 1980: Dyd og nødvendighet: Høyres historie gjennom hundre år 1880–1980
 1945: Et regime foran undergangen Forlagt av Johan Grundt Tanum 1945; Gyldendals fakkelbøker 1965, Pax forlag 1960
 1988: Politisk ideologi. Tre lærestykker Universitetsforlaget, ISBN 82-00-07086-7
 1983: Problemer og metoder i historieforskningen Gyldendal, ISBN 82-05-14285-8
 1942: Sættargjerden i Tunsberg og kirkens jurisdiksjon
 1968: Tanke og handling i norsk historie Gyldendal

 Artikler i Historisk tidsskrift  
 «Ennu en kristenrett fra gammelnorsk tid» Historisk tidsskrift 1937-40 31: 573-627 
 «Romaskatten og kristenretten» Historisk tidsskrift 1940-42 32: 390-396 
 «Problemer og metode i norsk middelalderforskning» Historisk tidsskrift 1940-42 32: 49-133 
 «De 12 gode menn i tronfølgeloven 1163» Historisk tidsskrift 1946-48 34: 62-84 
 «Svar til Arne Odd Johnsen» Historisk tidsskrift 1949-51 35: 512-514 
 «Saint-Simon, Crédit Mobilier og Den Norske Creditbank» Historisk tidsskrift 1952-53 36: 513-538 
 «Kampen mot parlamentarisme 1880-1884. Den konservative politikken under vetostriden. Opposisjonsinnlegg ved Alf Kaartvedts doktordisputas» Historisk tidsskrift 1957-58 38: 282-294 
 «Om årsaksproblemer i historisk forskning. Forsøk på en vitenskapsteoretisk analyse. Opposisjonsinnlegg ved Ottar Dahls doktordisputas» Historisk tidsskrift 1957-58 38: 345-355 
 «Teorien om det opinionsstyrte enevelde» Historisk tidsskrift 1957-58 38: 397-463 
 «Noen bemerkninger om statistikk på grunnlag av små tall» Historisk tidsskrift 1957-58 38: 570-571 
 «Det norske system i den klassiske økonomiske liberalismes klassiske tid (1850–1870)» Historisk tidsskrift 1959-60 39: 1-58 
 «Patrioter, intelligens og skandinaver. Norske reaksjoner på skandinavismen før 1848. Opposisjonsinnlegg ved John Sanness´ doktordisputas» Historisk tidsskrift 1959-60 39: 376-388 
 «Den norske høyesterett som politisk organ» Historisk tidsskrift 1964 43: 103-135 
 «Jus og politikk» Historisk tidsskrift 1965 44: 168-202 
 «Teknisk hjelp og politisk struktur. En studie av norsk landbruksforvaltning 1874-1899. Opposisjonsinnlegg ved Knut Dahl Jacobsens doktordisputas» Historisk tidsskrift 1965 44: 210-221 
 «Replikk» Historisk tidsskrift 1965 44: 308 
 «Om "ekte" og "uekte" vurderinger i historieforskningen» Historisk tidsskrift 1967 46: 54-59 
 «Historieforskningen i fremtiden» Historisk tidsskrift 1970 49: 271-285 
 «Fritz Hodnes søkelys» Historisk tidsskrift 1972 51: 209-215 
 «Om unødige bevis i historieforskningen» Historisk tidsskrift 1976 55: 125-129 
 «Studiet av makt» Historisk tidsskrift 1976 55: 405-432 
 «Makt og økonomi. En klargjøring» Historisk tidsskrift 1977 56: 203-206 
 «Til spørsmålet om det ideologiske leie i 1814» Historisk tidsskrift 1982 61: 74-75

 Referanser 

 Litteratur 



 Eksterne lenker 



Kategori:Professorer ved Universitetet i Oslo
Kategori:Norske sakprosaforfattere
Kategori:Norske historikere
Kategori:Norske middelalderhistorikere
Kategori:Norske historieprofessorer
Kategori:Æresdoktorer ved Universitetet i Bergen
Kategori:Personer fra Molde kommune