Bukhara

Bukhara (usbekisk Buxoro og Бухоро, persisk بُخارا, boxārā) er den 5. største byen i Usbekistan og hovedstad i Bukhara-regionen (Bukhoro Wiloyati) med 280 187 innbyggere (2020).

 Befolkning 
Majoriteten av byens befolkning er persisk-språklige tadsjiker. Bukhara og Samarkand er viktige sentrene for tadsjikisk-persisk kultur og historie, og disse byene var viktige knutepunkter på Silkeveien. 

I sovjetisk tid var disse to tadsjikske sentrene annektert inn i Usbekistan. Siden har harde assimileringsprogram blitt gjennomført mot tadsjikene i Usbekistan av usbekiske autoriteter.

Bukhariske jøder er en minoritet i regionen, med røtter tilbake til romertiden.

 Historie 

Bukhara har vært et av hovedsentrene for iransk sivilisasjon i løpet av dens historie. Dens arkitektur og arkeologiske steder danner en av pilarene for persisk historie og kunst. Regionen til Bukhara var lenge en del av Det persiske riket. Opprinnelsen til dets innbyggere går tilbake til perioden til arisk immigrasjon i regionen. Iranske soghdianere bodde i området og noen århundrer senere ble det persiske språket dominerende blant dem. Den siste emiren i Bukhara var Muhammed Alim Khan (1880–1944).

Det historiske sentrumet til Bukhara har blitt satt opp i listen til UNESCO som del av verdensarven. Det inneholder utallige moskéer og madrassaer.

En statue av den populistiske filosofen og vismannen Nasreddin Hodja finnes i et torg i sentrum. Den viser ham ridende på sitt esel slik han tradisjonelt fremstilles.

 Galleri 

 Litteratur 
Moorcroft, William and Trebeck, George. 1841. Travels in the Himalayan Provinces of Hindustan and the Panjab; in Ladakh and Kashmir, in Peshawar, Kabul, Kunduz, and Bokhara... from 1819 to 1825, Vol. II. Reprint: New Delhi, Sagar Publications, 1971.

 Se også 
 Liste over verdensarvsteder i Usbekistan

 Eksterne lenker 


Kategori:Byer i Usbekistan
Kategori:Islams hellige byer
Kategori:Silkeveien
Kategori:Verdensarven i Usbekistan