Høykanon

Høykanon (også kalt høyblåser, transportvifte, sentrifugalvifte) er et landbruksredskap til bruk for å transportere høy, gras og halm opp i høyloft på låver, siloer eller andre lagre. 

Den består av kraftige vifter og store rør. Høy kjøres med vogn fra jordene til kanonen der høyet blir stappet inn gjennom en tut foran og blir spredt jevnt inne i høylåven eller siloen. Dette kan gjøres manuelt med høygafler eller ved hjelp av et matebord. Vifta bruker mye energi i forhold til transportmengden fordi hovedparten går med til transport av luft. Materialet blir slått i stykker og revet opp når det mates inn i vifta. Det er en fordel når gras og grønnfôr skal blåses inn i silo, men mindre heldig ved transport av høy og korn. Vifta kunne også leveres med kutteutstyr for gras.

Høykanonen erstattet det manuelle arbeidet med å skyfle høy og gras, og var et ledd i mekaniseringen av fôrproduksjonen i etterkrigstida på mindre bruk. Kanonen var et alternativ til transportbånd/låveheis der høyloftet var for trangt til å kjøre opp med traktor. 

Navnet hay cannon ble i USA brukt om en maskin som skjøt høyballer gjennom luften uten bruk av transportbånd eller rør, lansert i 1949. I Skandinavia var det flere produsenter av høykanoner. Ledende i Sverige var Kvänums fläktfabrik og deres höejektor fra mellomkrigstiden. Den danske JF-fabrikens kasteblåser var kjent utenfor landets grenser. I Norge hadde Svenske A.I.E. Jansson, Igelstorp registrert et patent på transportvifte i 1937, s. 455 og Trygve Kverneland & Sønners høykanon fra 1952 ble begrepsdannende. Den ble forhandlet under flere merkevarer, s. 38 blant annet av Erlands Maskin. I 1952 het det at en gardbruker i Eikesdalen lagde Norges første høykanon i 1944. Andre produsenter var sveitsiske Josef Wild & Co (WILD Farmtechnik).

 Se også 

 Fôrhøster
 Høyballepresse
 Ensilering

 Referanser 

Kategori:Landbruksredskaper