André-Hercule de Fleury

André-Hercule de Fleury  (født 22. juni 1653 i Lodéve i Frankrike, død 29. januar 1743 i Issy nær Paris)  var en av Den katolske kirkes kardinaler og en statsmann under kong Ludvig XV.

Liv og virke
Bakgrunn
André-Hercule de Fleury var sønn av skatteinnkreveren Jean de Fleury, Seigneur de Dio, og hans hustru Diane de La Treille. I en aldre av seks år kom gutten til Paris, til Collège de Clermont (i dag Lycée Louis-le-Grand) og senere til Collège d'Harcourt (i dag Lycée Saint-Louis) som ble ledet av  jesuittene.

Prest
Deretter ble han presteviet, og ble i 1668 kanoniker i Montpellier. Som dette studerte Fleury ved Sorbonne og tok i 1676 et lisensiat i teologi.

Gjennom kardinal Pierre de Bonzis (1631–1703) innflytelse ble de Fleury i 1683 til almosenier for dronning Maria Theresia av Spania, som var gift med Ludvig XIV. dette embede innehadde han til dronningens død, men fortsatte iden tilsvarende stilling for kongen selve.

I 1686 gikk de Fleury abeddiet Rivour (nær Troyes) som prebende.

Biskop
Han ble biskop av Fréjus i 1698, en stilling han hadde til 1715, da han søkte seg til hoffet etter sytten år i dette landlige bispedømmet sør i landet. Kort før sin død i 1715 utnevnte Ludvig XIV ham til en som skulle ta seg av hans oldesønn, den kommende Ludvig XV.

Kongen gjorde Fleury, som da var 73 år, til sin ledende minister i juni 1726, men han bar aldri tittelen førsteminister (premier ministre).

Kardinal
Han ble kreert til kardinal 11. september samme år av pave Benedikt XIII.

Han ville bringe landets økonomi på fote igjen blant annet ved å føre en konsekvent fredspolitikk med England. I utenrikspolitikken var hans ønske å opprettholde freden, noe han delte med Robert Walpole, og de to gamle fiendene avstod fra krig i løpet av den tiden Fleury virket.

Frankrike ble dratt inn i Den østerrikske arvefølgekrig, blant annet som en følge av brødrene den hensynsløse agitasjonen til brødrene Belle-Isle. Belle-Isle inngikk en allianse med Preussen i 1741 og gikk inn i krigen mot Østerrike. Fleury døde mens arvefølgekrigen pågikk.
 Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:

 Kardinal Guillaume d'Estouteville (1403-1483)
 Pave Sixtus IV (1414-1484) * bispeviet 1471
 Pave Julius II (1443-1513) *1481
 Kardinal Raffaele Sansoni Riario (1461-1521) *1504
 Pave Leo X ( 1475-1521) *1513 
 Pave Paul III (1468-1549) *1519
 Kardinal Francesco Pisani (1494-1570) *1527
 Kardinal Alfonso Gesualdo di Conza (Gonza) (1540-1603) *1564
 Pave Klemens VIII (1536-1605) *1592
 Kardinal Pietro Aldobrandini (1571-1621 *1604
 Biskop Laudivio Zacchia (1565-1637) *1605
 Kardinal Antonio (Marcello) Barberini den eldre, O.F.M. Cap. (1569-1646) *1625
 Erkebiskop Nicolò Guidi di Bagno (1583-1663) *1644
 Erkebiskop François de Harlay de Champvallon (1625-1695) *1651
 Erkebiskop Louis-Antoine de Noailles (1651-1729) *1679
 Kardinal André-Hercule de Fleury (1653-1743) *1699www.catholic-hierarchy.org fleur.html, lest 23. februar 2022

 Referanser 

 Litteratur 
 Georges Hardy: Le cardinal de Fleury et le mouvement janséniste. – Paris: H. Champion, 1925
 Arthur McCandless Wilson: French foreign policy during the administration of Cardinal Fleury, 1726–1743: a study in diplomacy and commercial development. – London: H. Milford, Oxford University Press, 1936
 Maxime de Sars: Le cardinal de Fleury: apôtre de la paix. – Paris: Hachette, 1942
 Guy Chaussinand-Nogaret: Le Cardinal de Fleury: Le Richelieu de Louis XV. – Zürich: Payot, 2002. – ISBN 2-228-89652-7
 Jean Mercadier: Le Cardinal de Fleury. – Millau: Beffroi, 2002. – ISBN 2-9503554-8-X

Eksterne lenker
 Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church

Kategori:Franske kardinaler
Kategori:Franske katolske biskoper
Kategori:Franske politikere
Kategori:Medlemmer av Académie française
Kategori:Linjen d'Estouteville
Kategori:Personer fra departementet Hérault