Varemerke

Et varemerke er et kjennetegn som benyttes av et kommersielt foretak for å identifisere seg selv og sitt produkt eller tjeneste overfor kundene, samt å skille sitt produkt eller tjeneste fra sine konkurrenters tilsvarende.

Et varemerke kan bestå av alle slags tegn som kan skille en virksomhets varer fra andres, og som kan gjengis grafisk, og kan være ord og ordforbindelser, herunder slagord, navn, logoer, bokstaver, tall, figurer, lyd, bevegelse og avbildninger eller kombinasjoner av dette, eller en vares form, utstyr eller emballasje.

Et varemerke har to hovedformål: det skal identifisere varens kommersielle opprinnelse (varemerkets individualiserende funksjon), og det skal garantere for varenes kvalitet (varemerkets garantifunksjon). Sett fra varemerkeinnhaver er særlig den individualiserende funksjon av interesse, mens det for kundene særlig er garantifunksjonen som er av interesse, slik at de vet at de virkelig får den varen de etterspør.

Registrert varemerke
Vern for et varemerke oppnås enten ved registrering hos en myndighet (i Norge Patentstyret) eller ved innarbeidelse (i noen land, som Danmark, får varemerker vern alt fra de tas i bruk). Så lenge et varemerke holdes i hevd (for registrerte merker ved jevnlig betaling av registreringsavgiften, for innarbeidede ved å holde oppe innarbeidelse) kan varemerkeretten, i motsetning til de fleste andre åndsretter, være evigvarende. En varemerkeregistrering gir enerett til å bruke varemerket som kjennetegn for varer og/eller tjenester. Det innebærer at andre ikke kan bruke et varemerke som kan forveksles for varer og/eller tjenester av samme eller lignende slag som merket er registrert for. I Norge er det Varemerkelovenhttp://www.lovdata.no/all/hl-20100326-008.html LOV 2010-03-26 nr 08: Lov om beskyttelse av varemerker (varemerkeloven) og Varemerkeforskriftenhttp://www.lovdata.no/cgi-wift/ldles?doc=/sf/sf/sf-20100625-0937.html Forskrift til varemerkeloven (varemerkeforskriften) som regulerer området juridisk. 

Eneretten gjelder bare bruk i næringsvirksomhet, for eksempel bruk av merket på selve varen, på innpakningen, i reklame, i forretningsdokumenter, i muntlig omtale eller på annen måte.
Et varemerke er ofte et resultat av en betydelig innsats i form av tid og ressurser. Det er derfor viktig at den som har utviklet og innarbeidet et merke sikrer seg eneretten til varemerket gjennom registrering.

I motsetning til flere andre åndsrettigheter (men sammen med foretaksnavn) er varemerker ofte ikke resultatet av noen åndsproduksjon.Birger Stuevold Lassen: «Oversikt over immaterialrettighetene» i Lov og Rett 1994 s. 451 på s. 464. 

I tillegg er formålet med vern av varemerker annerledes. For åndsverk, fotografiske bilder, oppfinnelser, design, kretsmønstre og plantesorter vernes grovt sett en verdi som ligger i dem selv, for varemerker er det derimot slik at det som vernes er en bakenforliggende verdi, som goodwill eller renommé.Birger Stuevold Lassen i Knophs oversikt over Norges rett (12. utg., 2004) s. 490 og i Lov og Rett 1994 på s. 463

Degenerering

Et varemerke kan bli så utbredt og dominerende («degenerert») at det etter hvert blir et generisk fellesnavn eller allmennord for en gruppe produkter eller tjenester. Eksempler på slike degenererte varemerker er frisbee, termos, nylon og potetgull.

 Eget varemerke 
Uttrykket «eget varemerke» sikter til butikkjedenes egne varemerker, som de selger i butikkene sine for å konkurrere med matvareindustriens ofte mer kjente varer. Som regel er kjedenes egne varemerker noe rimeligere enn industriens. Eksempler på slike varemerker er First Price (NorgesGruppen),  Xtra (Coop), Prima (REMA 1000), Bunnpris (Bunnpris) og Effekt (Europris) .Kiwi-sjefen tror ikke på egne merkevarer, Aftenposten 24. februar 2010

 Distinktivitet 
Varemerkeloven gir juridisk beskyttelse for "distinktive" varemerker, det vil si merker som lar forbrukere lett assosiere dem med spesifikke varer eller tjenester. Et sterkt varemerke er iboende distinktivt (i stand til å identifisere og skille en kilde til varer eller tjenester) og faller ofte inn i kategorier som suggestivt, fantasifullt eller vilkårlig, og er derfor registrerbart. Svake varemerker er derimot ofte beskrivende eller generiske og kan være uregistrerbare.

 Akseptable varemerker   
Oppfunnet: ord som bare har betydning i forbindelse med varene eller tjenestene de betegner. For eksempel Exxon® for olje og Pepsi® for brus. 
Suggestivt: ord som antyder en egenskap ved varen eller tjenesten, men ikke peker direkte på den. For eksempel Coppertone® for solkremprodukter.  
Vilkårlige: faktiske ord som ikke har noen forbindelse med de grunnleggende varene eller tjenestene. For eksempel Apple® for datamaskiner.

 Uakseptable varemerker   
Generiske: vanlige navn på varer eller tjenester som ikke kan registreres som varemerker fordi de ikke peker på en bestemt kilde. Generiske varemerker er ikke registrerbare på føderalt nivå. For eksempel "Sykkel" for sykler.  
Beskrivende: ord som beskriver en aspekt ved varene eller tjenestene uten å angi eller fremheve kilden til disse varene eller tjenestene. Beskrivende varemerker kan bli registrerbare på føderalt nivå hvis de får distinktive trekk som følge av langvarig bruk i handel.

 Se også 
 Merkevare

 Referanser 

 Eksterne lenker  
 navnesok.no samsøk for å sjekke om varemerke, domenenavn og foretaksnavn er ledig i Norge
 Lov om beskyttelse av varemerker (varemerkeloven)
 Varemerkeforskriften
 Søknad om registrering av varemerke til Patentstyret – elektronisk søknadsskjema i Altinn 

 NOU 2001: 8 Lov om varekjennetegn med motiver fra Varemerkeutredningen II
 Ot.prp. nr 98 (2008-2009) Om lov om beskyttelse av varemerker (varemerkeloven)
 Prop 6 L (2009-2010) Ny varemerkelov
 Søk opp norskregistrerte varemerker 
Registrere varemerke  - tjeneste for å registrere varemerker

Kategori:Immaterialrett
Kategori:Emojier
Kategori:Næringsliv
Kategori:Visuell kommunikasjon