Ali Khamenei

Seyyed Ali Hosseini Khamenei (1939–2026) var en iransk politiker, åndelig leder og ayatollah som var Irans øverste leder fra 1989, da han etterfulgte Ayatollah Khomeini, til han ble drept i israelsk/amerikanske luftangrep i 2026. Han var president fra 1981 til 1989. Khamenei har blitt omtalt som en diktator som ledet Iran med undertrykkende politikk. The Guardian beskrev ham som en forsiktig, konservativ, pragmatisk og hensynsløs leder.

Etter Khameneis død skal et råd med Alireza Arafi, medlem av Vokterrådet, president Masoud Pezeshkian og sjefen for rettsvesenet, Gholam-Hossein Mohseni-Eje'i lede landet inntil videre.

Irans øverste leder (rahbar) er statsoverhode. Dette er det sentrale politiske og religiøse embetet med betydelig makt over all områder. Lederen blir utpekt av Ekspertrådet og sitter i praksis på livstid. Han har kontroll over etterretning og sikkerhet, er leder for militærett og utpeker nasjonal leder for rettsvesenet. Den øverste leder blir i praksis valgt for livstid, mens presidenten, det nest øverste embetet i landet, har valg hvert fjerde år. Khamenei styrket fra 1989 sin makt. Den lovgivende, utøvende og dømmende makt i Iran virket under hans oppsyn. Makten utøves særlig ved å utpeke eller godkjenne personer til sentrale organer og embeter. Det iranske styret under Khamenei har blitt beskrevet som patrimonialt eller sultansime. Khamenei svekket de folkevalgte organene til fordel for sitt eget embete. Han var i 1989 en klerikal av middels rang og ikke regnet som en sannsynlig arvtaker etter Khomeini. Han lovte stablitet da han tok over.

 Bakgrunn 
Ali Khamenei ble født i 1939 i den iranske byen Mashhad. Faren var islamsk lærd. Ali Khamenei studerte islam i Qom 1958 til 1964, i 1962 sluttet han seg der til Khomeinis religiøse opposisjonsbevegelse. To av hans brødre er også klerikale. Ali Khamenei satte seg inn i læren til det muslimske brorskapet og ble påvirket av Sayyid Qutbs skrifter som han til dels oversatte til persisk. Han studere islamsk filosofi og ble lærer i emnet. 

Iransk ikke-religiøse intellektuelle, som Khamenei hadde mye kontakt med, ble stadig mer anti-amerikanske etter at Mossadegh ble avsatt ved kuppet i Iran i 1953 og sjahens styre ble stadig mer undertrykkende. Hans holdning og perspektiv ble stadig mer anti-imperialistisk. Som ung leste han både iransk og internasjonal litteratur, satte særlig pris på Leo Tolstoj og Victor Hugo. Han anbefalte Vredens druer av John Steinbeck og Onkel Toms hytte av Harriet Beecher Stowe.

Khamenei hadde to sønner, Mojtaba og Mostafa, og ifølge Gholam Ali Haddad-Adel lever han i enkle forhold. Han var gift med Mansoureh Khojasteh Bagherzadeh som var datter av en kjent forretningsmann i Mashhad. De fikk seks barn, fire gutter og to jenter. 

 Politisk syn 
Khamenei ble etter revolusjonen overbevist om at USA hadde som mål å avsette regimet og at USA alltid har skjulte motiv. Senere har han fortsatt vært overbevist om at USA er opptatt av regimeskifte gjennom kollaps, folkelig opprør, økonomisk press eller militær intervensjon. Han har vært positiv til vestlige vitenskapelig og økonomiske fremskritt som iranerne burde ta til seg. Koranen og sharia har ikke vært tilstrekkelig til å håndtere utfordringer i det moderne samfunn, ifølge Khamenei. Han har uttrykt beundring for enkelte sider av vesten blant annet europeernes vilje til å ta risiko og utholdenhet i hardt arbeid. Han bemerket at vestlig sivilisasjon har frembragt mye vakkert, men at islamsk sivilisasjon er vestens materialisme overlegen. Han har uttrykt skepsis til demokrati i vestlig liberal form. Etter han ble øverste leder i 1989 har han skjerpet sin holdning til USA. Han skal ha vært mot bruk av atomvåpen av religiøse grunner.

Khamenei har fremholdt at Iran kan unngå kollaps som Sovjetunionen ved at politiske opprørere må identifiseres og holdes under kontroll, at reformer kommuniseres tydelig får å unngå undergraving, at media ikke skal få mulighet til å undergrave myndighetene og ved at utenlandsk innblanding må stanses. Ifølge Khamenei er det i hovedsak to trusler mot Iran: trusselen utenfra (vesten) og innenfra i form av svekket religiøs og revolusjonær glød særlig blant de unge. Han har vært lite bekymret for militær trussel fra USA og vesten, og vært mer bekymret for myk, kulturell undergraving for eksempel ved større frihet for kvinner. Økonomisk har han gått inn for selvforsyning for å gjøre landet mindre avhengig av omverdenen.

 Den iranske revolusjonen 
Han var en nøkkelfigur i den iranske revolusjonen og en nær fortrolig av Ayatollah Khomeini. På slutten av 1960-tallet holdt i hemmelighet kontakt med Khomeini som var i eksil. I november 1979 inntok en gruppe studenter USAs ambassade i Teheran og tok de ansatte som gisler. Khamenei skal opprinnelig ikke ha støttet aksjonen, men da Khomeini støttet gisseltakingen sluttet andre ledere seg til. Senere har Khamenei forsvarte gisselaksjonen. Khamenei besøkte USA i 1987 for å delta i FNs generalforsamling som Irans president. I sin tale til generalforsamlingen kritiserte han USAs politikk. 
Khamenei ble utnevnt til den mektige posten som Teherans fredagsbønnsleder av Khomeini høsten 1979, etter at Ayatollah Hossein-Ali Montazeri trakk seg fra posten. I juni 1981 unnslapp Khamenei såvidt et bombeattentat, da en bombe som var skjult i en lydopptager ved en pressekonferanse, eksploderte ved siden av ham. Han mistet permanent noen funksjoner i sin høyre hånd, men hendelsen styrket hans rykte som en «levende martyr» blant sine tilhengere.
Etter attentatet mot Muhammed Ali Rajai i 1981 ble Ayatollah Khamenei valgt til president i Iran av et massivt flertall ved valget i oktober 1981, og ble den første geistlige som ble president. Khomeini hadde opprinnelig ønsket å holde geistlige borte fra presidentembetet, men endret syn. Mange så presidentskapet til Khamenei som et tegn på at Iran gikk bort fra ideen om sekulært styre.

Ali Khamenei ble valgt til president i 1981 og gjenvalgt i 1989. Dette var stort sett en seremoniell rolle inntil statsministerembetet ble avskaffet i 1989 og presidenten overtok rollen som regjeringssjef.

Han ble gjenvalgt til en ny periode i 1985. Som nær alliert av Khomeini var det sjelden at han viste uenighet med øverste leder, i motsetning til Irans første president, Abolhassan Bani-Sadr.

 Øverste leder 

Da Khomeni døde, ble Khamenei valgt som den nye øverste leder av ekspertrådet den 4. juni 1989. Khamenei ble valgt med 60 mot 14 stemmer. Khamenei manglet Khomeinis karisma og personlige autoritet. Han var i 1989 en klerikal av middels rang og ikke regnet som en sannsynlig arvtaker etter Khomeini. Han lovte stablitet da han tok over. Fordi Khamenei opprinnelig ikke ble regnet som en høytstående nok geistlig til å innta embetet, og det nye tillegget til grunnloven som tillot en geistlig på hans nivå å bli øverste leder ikke var satt i verk, titulerte rådet ham internt som en midlertidig embetsinnehaver inntil den nye grunnloven ble satt ut i livet.

Ved presidentvalget i Iran 12. juni 2009 erklærte innenriksministeren at sittende president Mahmoud Ahmadinejads å ha vunnet valget i et valgskred med 63 %, kort etter at stemmelokalene stengte. Dette utløste omfattende protester over hele landet og Khamenei beordret voldelig svar på protestene. Ali Khamenei satte i gang etterforskning av valget etter påstander om valgfusk. Khamenei støttet Ahmadinejad fra 2005. Ahmadinejad regnes som en «mann av folket» og en politiker som sto nær Ali Khamenei. Ahmadinejad hadde særlig oppslutning blant de fattige og religiøse deler av den iranske befolkningen.Lindstad, Trond Ali (Dagbladet) - Iran for de fromme og de fattige (16.6.2009)

Khameneis regime har blitt kritisert for alvorlige menneskerettighetsbrudd, særlig på grunn av undertrykkelsen av politisk dissens og forfølgelsen av etniske og religiøse minoriteter, inkludert kurdere, bahá’íer og arabere. Han har blitt kritisert for å stå bak mange alvorlige handlinger mot regimekritikere, noe som har styrket det autoritære regime.

Han var skeptisk til atomavtalen av 2015, men motsatte seg ikke iverksetting av avtalen.

Et faktaoppdrag fra FN impliserte Khamenei direkte i forbrytelser mot menneskeheten, og rapporterte at 551 demonstranter ble drept av iranske sikkerhetsstyrker i året etter protestene i 2022. FN-rapporten slår fast at disse drapene ikke var isolerte hendelser, men en del av en organisert kampanje, utført etter ordre fra høytstående tjenestemenn, inkludert Khamenei.

Ayatollah Khameneis periode som åndelig leder var preget av tautrekking med reformvennlige medlemmer av parlamentet (Majlis), som under den sjette valgperiode etter den iranske revolusjon har bestridt mange av hans dekreter og beslutninger. Det har blitt lagt ned veto mot mange reformlover, og mange reformister er blitt hindret i å stille til valg av vokterrådet, hvis medlemmer er valgt direkte eller indirekte av Khamenei. I tilfellet med presseloven, forberedt av reformistiske medlemmer av parlamentet for å lette presset på pressen, beordret han direkte ordstyreren i parlamentet, Mahdi Karrubi, å fjerne saken fra agendaen til Majlis. 

Khamenei, som var 14 år under Abadan-krisen (da USA hjalp til med å kaste statsminister Muhammed Mossadegh) fastholdt også en aggressiv holdning overfor Israel og USA (og muligens andre land som han omtaler med det generelle uttrykket fienden). I senere år har det vært beskyldninger om at han har støttet et skjult program for utvikling av atomvåpen i Iran, som en respons til atommaktene Israel og USA.

Iran har støttet hizbollah som ser Khamenei som sin åndelige leder.

Etter økende press utenfra særlig fra USA forsøkte han å vinne tid blant annet ved å komme kravene i møte. Internt fortsatt han den harde linjen blant annet i forbindelse med protestene tidlig i 2026.

 Dødsfall 

Khameneis helsetilstand og etterfølger har lenge vært et viktig tema. I 2014 ble det kjent at han hadde vært behandlet for prostatakreft. Det har vært antatt at Khameneis død vil lede til de betydeligste endringene i landet siden 1980-tallet, men på grunn av hans dominans har det vært ventet at en tilsvarende konservativ vil ta over. USA og Israel gjennomførte 28. februar 2026 luftangrep mot Iran og satelittfoto viser at hans tilholdssted fikk store skader i angrepet. Iranske myndigheter meldte senere at Khamenei var død. 

CIA hadde i flere måneder overvåket Khamenei før angrepet, og etterretningen ble delt med Israel som brukte informasjonen til å gjennomføre et luftangrep. Han oppholdt seg på kontoret om morgenen 28. februar da han ble drept i angrepet. Hans datter og et barnebarn samt en svigerdatter og en svigersønn ble også drept i angrepet ifølge iranske myndigheter. Iranske myndigheter uttalte etter angrepet at de ville hevne Khameneis død.

 Fotnoter 

 Referanser 

 Eksterne lenker 



  The office of the Supreme Leader
  Imam Khamenei
  BBC News' profile on Ayatollah Ali Khamenei

Kategori:Geistlige personer
Kategori:Iranske presidenter
Kategori:Personer fra Mashhad
Kategori:Islamske teologer
Kategori:Iranske imamer
Kategori:Personer tilknyttet den iranske revolusjonsgarde