Storbritannias forsvar

Storbritannias forsvar eller - væpnede styrker består av tre forsvarsgrener med den offisielle betegnelsen Armed Forces of the Crown. Øverstkommanderende er dronningen, mens Forsvarsministeriet har det politiske ansvaret.

Forsvaret har ansvar for å beskytte Storbritannia og dets oversjøiske territorier, fremme landets utvidede sikkerhetsinteresser og støtte internasjonale fredsbevarende operasjoner. Britiske styrker er aktive og faste deltagere i NATO og andre koalisjoner.

Forsvaret består av hæren, British Army, med 112 700 personell i aktiv tjeneste; flyvåpenet, Royal Air Force, med 53 400 i aktiv tjeneste; og marinen, Royal Navy, med 53 400 personell, inkludert marineinfanteriet Royal Marines. Storbritannia har ikke hatt verneplikt siden avskaffelsen av National Service i 1960. Med samtykke fra foresatte er det tillatt å søke seg til militær tjeneste før fylte 16 år.

Ved siden av Frankrike og Russland har Storbritannia en av de mest slagkraftige og omfattende militærstyrkene i Europa. Til tross for landets utstrakte militære evner, forutsetter senere forsvarspolitikk at enhver stor operasjon utføres som del av en koalisjon. Operasjonene i Bosnia, Kosovo, Afghanistan og Irak kan alle ses som presedensskapende i denne sammenheng. Den siste reelle krigen hvor Storbritannia kjempet alene var Falklandskrigen i 1982.

 Historie 
Regjeringen til Harold Wilson «motsto presset fra USA om å sende styrker til Vietnam [under Vietnamkrigen]. I stedet ble britiske styrker hentet hjem fra Sørøst-Asia og Golfen, mens stadig flere kolonier i Afrika ble uavhengig. Prosessen med å legge ned basene ble imidlertid reversert under regjeringen til» Edward Heath.

 Referanser 

 Eksterne lenker