AC Milan

Associazione Calcio Milan er en italiensk fotballklubb fra Milano som spiller i Serie A. Milan er en av verdens mest suksessrike klubber. De har vunnet Mesterligaen hele syv ganger – sist i 2007 –, og har 19 Serie A-titler så langt i klubbens historie. Bare Real Madrid har flere mesterligatroféer, mens  er den eneste klubben i Italia som har vunnet flere scudetti (italienske ligamesterskap). Laget spiller sine hjemmekamper på San Siro, et stadion de deler med byrivalene .

 Historie 
 Opprinnelse og tidlig historie 
Milan ble stiftet i 1899 av engelskmannen Alfred Edwards, og som en anerkjennelse av klubbens opprinnelse har laget beholdt den engelske stavemåten av navnet, altså «Milan» i stedet for «Milano».

I de tidligste årene var klubben kjent som Milan Cricket and Football Club, et navn som i 1919 ble forandret til Milan Football Club. I 1938 tvang Mussolinis fascistregime gjennom nok et navnebytte, til Associazione Calcio Milano, et navn som igjen ble forandret rett etter annen verdenskrig, selv om den første delen av navnet ble beholdt. I dag er derfor klubbens fulle navn Associazione Calcio Milan.

På tiden da Milan ble stiftet var ikke fotball en spesielt populær idrett i Italia, og klubben ble derfor også skapt for å promotere fotballsporten i landet, samtidig som stifternes hovedfokus på den tiden var cricket.

Den nye klubben registrerte seg hos det italienske fotballforbundet, og for å ta del i det nasjonale mesterskapet var det nødvendig å finne en bane for hjemmekamper. Stedet ble funnet, og er samme sted som Stazione Centrale di Milano, Milanos imponerende jernbanestasjon, ligger i dag.

Milan vant sitt første trofé allerede året etter stiftelsen, Medaglia del Re (Kongens medalje). Flere gode år fulgte, og Milan vant det italienske mesterskapet i 1901, 1906 og 1907. Dermed ble Milan også laget som brøt Genoa CFCs seiersrekke, ettersom genoveserne hadde vunnet alle de italienske mesterskapene fram til 1901.

I 1908 førte uenighet mellom klubbens medlemmer angående det store antallet italienere i Milan til stiftelsen av F.C. Internazionale, en ny klubb som var mer åpen for utenlandske spillere.

Etter den tidlige suksessen gikk Milan inn i en tørkeperiode, og vant bare ett trofé mellom 1916, da de vant la Coppa Federale (den føderale cupen) i Italia, et slags nasjonalt mesterskap som ble spilt i årene under første verdenskrig, og 1951. Seieren i Coppa Federale har dog aldri blitt anerkjent som et fullverdig italiensk mesterskap.

 Etterkrigstiden 
I etterkrigstiden var Milan blant de absolutte topplagene i Italia, og vant sitt fjerde Scudetto i 1951, det første siden 1907. Dette Milan-laget, også kjent som Il Grande Milan, hadde spillere som den kjente svenske trioen Gre-No-Li (bestående av Gunnar Gren, Gunnar Nordahl og Nils Liedholm), i tillegg til spillere som Lorenzo Buffon – en slektning av Gianluigi Buffon, Cesare Maldini og Carlo Annovazzi.

Etter Scudettoet i 1951 vant Milan Serie A tre ganger til i løpet av 50-tallet; 1955, 1957 og 1959. Lagets laveste plassering mellom 1948 og 1957 var en tredjeplass i Serie A.

Forøvrig kom den mest imponerende enkeltseieren i denne tidsperioden i en kamp mot Juventus i 1950, da Milan slo rivalene fra Torino 7-1 etter blant annet et hat trick av Gunnar Nordahl.

50-tallet var også en god periode for klubben, som da ble trent av legenden Nereo Rocco, også kjent som skaperen av det beryktede catenaccio-systemet. Milan vant Serie A i 1961/62, og ble året etter det første italienske laget som vant serievinnercupen, senere kjent som Mesterligaen, etter å ha slått Benfica 2-1 på Wembley Stadium i London. Kaptein på dette laget var Cesare Maldini, far til den senere Milan-legenden Paolo Maldini, og laget besto ellers av berømte spillere som f.eks. José Altafini og Gianni Rivera.

Allikevel vant Milan færre troféer på 60-tallet enn man skulle tro, mye grunnet byrivalene Inters sterke lag på samme tid. Det neste ligamesterskapet ble vunnet i 1967/68 takket være Pierino Parti, som var toppscorer i Serie A den sesongen, og i 1968 vant laget også Cupvinnercupen for første gang, etter to scoringer av Kurt Hamrin i finalen mot Hamburger SV.

Den følgende sesongen vant Milan nok en mesterligatittel, denne gangen etter å ha slått AFC Ajax 4-1 i finalen, og samme år vant de den interkontinentale cupen ved å slå Estudiantes de la Plata over to dramatiske finalekamper som endte 3-0 og 1-2.

 1970-1986: Den første stjernen, og Serie B 
På 70-tallet vant Milan tre italienske cupmesterskap og klubbens andre Cupvinnercup; dog var klubbens egentlige mål det tiende scudettoet, hvilket ville gi laget sin første Stella (stjerne) over klubblogoen på de rød-svarte trøyene. Dette målet ble nesten nådd i 1972/73, men håpet endte med et nederlag for Hellas Verona FC på sesongens siste dag.

Milan måtte vente så lenge som til 1978/79 på det tiende scudettoet, da et lag ledet av kaptein Gianni Rivera ledet klubben til nok en ligatriumf. Rivera la opp etter denne sesongen, til stor sorg for Milans supportere.

Etter 1979/80-sesongen ble Milan tvangsflyttet ned til Serie B sammen med S.S. Lazio etter en kampfiksingsskandale som involverte to spillere og klubbpresident Felice Colombo. Milan rykket rett opp igjen sesongen etter, men slet kraftig i Serie A den påfølgende sesongen, og nok et nedrykk var et faktum.
Dråpen som nesten fikk begeret til å renne over, og Milan til å gå konkurs, var at Giuseppe Farina, som var president i klubben fra 1982 til 1986, rømte til Sør-Afrika med store deler av klubbens pengebeholdning etter å ha kommet i vanskeligheter med Italias påtalemyndigheter.

 Berlusconi-æraen 
I 1986 ble Milan kjøpt opp av den milanesiske forretningsmannen Silvio Berlusconi, som hadde det mål for øye å gjøre Milan til verdens beste lag. Han hentet inn treneren Arrigo Sacchi, sammen med de nederlandske stjernespillerne Marco van Basten, Frank Rijkaard og Ruud Gullit, i tillegg til italienske spillere som Roberto Donadoni, Carlo Ancelotti og Giovanni Galli. Milan hadde fra før av spillere som Franco Baresi og det unge forsvarstalentet Paolo Maldini i klubben, og grunnlaget ble lagt for det som skulle bli klubbens mest suksessfulle æra gjennom alle tider.

Fansen måtte ikke vente lenge på suksess: Allerede i 1987/88 vant Milan Serie A igjen, og den følgende sesongen vant klubben sin tredje Serievinnercup-tittel etter å ha slått Steaua București 4-0 i finalen i Barcelona, i tillegg til en ny seier i den Interkontinentale cupen etter en 1-0-seier mot National de Medellin i finalen.

Laget vant Serievinnercupen igjen den følgende sesongen med en 1-0-seier mot Benfica i finalen, og var i perioden mellom 1988 og 1996 sannsynligvis det beste fotballaget i verden, først under Sacchi og deretter under Fabio Capello.
Capellos Milan ble kjent som Gli Invincibili (de uovervinnelige), og satt en nærmest uslåelig rekord da de mellom 1991 og 1992 spilte 58 kamper på rad uten å tape. Mye av grunnen til dette var den fantastiske backrekka, anført av Franco Baresi, Alessandro Costacurta og Paolo Maldini.

Milan vant i denne perioden Serie A tre ganger på rad mellom 1992 og 1994, og spilte i Mesterligafinalen tre år på rad, fra 1993 til 1995. I 1993 ble de slått av Olympique Marseille i en omstridt finale, i 1994 vant Milan 4-0 mot Barcelona i det som kanskje er klubbens beste kamp gjennom alle tider, før laget tapte nok en finale 0-1 mot Ajax i 1995.
nok et ligamesterskap ble vunnet i 1995/96, da laget hadde stjernespillere som Roberto Baggio og Zvonimir Boban.

Fabio Capello forlot Milan i 1996, og klubben hentet da inn Oscar Washington Tabarez som ny trener. Laget slet med å spille under den nye treneren, og klubbledelsen hentet til slutt tilbake Arrigo Sacchi som trener. Dette ble ikke noen større suksess, og Milan endte til slutt på en sjokkerende ellevteplass i Serie A. Det ble ikke noe bedre sesongen etter, selv om ledelsen da byttet ut Sacchi med Capello. Laget ble slått 1-6 av Juventus på hjemmebane og kom på tiendeplass i Serie A. Dette var uakseptabelt for en klubb som Milan, og Capello måtte forlate Milan for andre gang i karrieren.

Neste sesong kom treneren Alberto Zaccheroni til klubben, sammen med spillere som Oliver Bierhoff og Thomas Helveg. Zaccheroni førte Milan til et sekstende ligamesterskap i 1998/99, kanskje det mest overraskende i klubbens historie, ettersom de lå bak Lazio på tabellen inntil det bare var et par kamper igjen på tabellen, og aldri var regnet blant favorittene til ligatittelen.

 Ancelotti-årene 
Resten av årene med Zaccheroni var uten de store suksessene, og det var ikke før i 2002/03, med lagets nye trener Carlo Ancelotti ved roret, at Milan fikk smake suksess igjen. Laget var kraftig forsterket de senere årene med blant annet spillere som Filippo Inzaghi, Alessandro Nesta, Rui Costa, Andrea Pirlo og Clarence Seedorf, og denne sesongen vant Milan Mesterligaen for sjette gang, etter å ha slått erkerivalene Juventus på straffespark i finalen. Denne finalen ble forøvrig spilt på Old Trafford i Manchester, og Paolo Maldini var kaptein for laget, 40 år etter at hans far Cesare løftet det samme troféet på Wembley i London. Samme sesong vant Milan den italienske cupen, og laget kom også på tredjeplass i Serie A.
Den neste sommeren kjøpte Milan inn et ukjent brasiliansk stjerneskudd ved navn Kaká, en spiller som skulle vise seg å bli særdeles viktig den kommende sesongen, da Milan vant klubbens søttende Serie A-tittel. Alt var allikevel ikke bra denne sesongen, for etter først å ha slått Deportivo de La Coruña 4-1 på San Siro, klarte laget å tape 0-4 i returoppgjøret i Spania og dermed ryke ut av Mesterligaen allerede i kvartfinalen.

Neste sesong ble en gedigen skuffelse for Milan, som mistet både Serie A- og Mesterligatitlene på målstreken. I Serie A lå de likt med Juventus bare et par kamper før sesongen var slutt, bare for å gå på et ydmykende 0-1-tap på hjemmebane mot nettopp Juventus i en av de siste kampene det året.
Enda verre skulle det bli i Mesterligafinalen den samme våren, da Milan ledet 3-0 til pause mot Liverpool, bare for å miste hele ledelsen i andreomgang. Kampen gikk til slutt til straffesparkkonkurranse, hvor Milan tapte 3-2.

Den følgende sesongen ble nok en skuffelse, selv om Milan bekreftet sin posisjon som det sterkeste laget i Europa etter årtusenskiftet ved å slå Bayern München i 16-delsfinalene i Mesterligaen. Dermed var Milan den eneste klubben i Europa som deltok i kvartfinalene i turneringen i hver sesong mellom 2002/03 og 2005/06. Allikevel ble laget slått ut av FC Barcelona i semifinalene, og kom igjen på andreplass i Serie A.

 Calciopoli og Mesterligatriumf 
Milan var en av klubbene involvert i Calciopoli-skandalen i 2006, men slapp i motsetning til rivalene Juventus unna tvangsnedrykk til Serie B. Milans straff var i utgangspunktet 44 poeng trukket fra lagets samlede poengsum i Serie A 2005/06, hvilket ville bety at klubben ikke fikk delta i Mesterligaen, og at laget måtte starte Serie A 2006/07 med −15 poeng.
Gjennom anker ble denne straffen redusert til 30 poeng trukket fra for sesongen 2005/06, og at laget startet 2006/07-sesongen med −8 poeng. Visepresident Adriano Galliani ble i utgangspunktet utestengt fra all fotball i et år, men denne straffen ble senere redusert, og han kunne derfor ta opp igjen sine offisielle aktiviteter i Milan 23. desember 2006.

Hovedårsaken til Milans straff var påstander om at Galliani ved et par anledninger skulle ha instruert en klubbansatt til å gjøre avtaler med dommerforeningens sekretær Manfredi Martino om utvelgelsen av dommere til Milans kamper. Bevisene som forelå for dette var relativt tynne, og i motsetning til de andre involverte klubbene var det snakk om et par enkeltkamper, ikke et organisert system. Dermed var Milans straff også den mildeste.

Rent sportslig slet laget lenge med formen i 2006/7-sesongen, og den endelige plasseringen i Serie A ble en skuffende fjerdeplass, 36 poeng bak Inter, som ble ligamestere. Spillet i Mesterligaen var desto bedre, og etter en imponerende vårsesong som inkluderte seiere over blant annet Bayern München og Manchester United, vant Milan den gjeveste europacupen for syvende gang i klubbens historie. I finalen slo de Liverpool 2-1, og fikk dermed revansje for det forsmedelige nederlaget i Istanbul to år tidligere.

Milan gjorde få nevneverdige innkjøp sommeren 2007, og det var bare to kvalitetsspillere som kom til klubben: Den tidligere Juventus-spilleren Emerson, som kom fra Real Madrid, og stortalentet Alexandre Pato, som grunnet aldersbestemmelser for spillere fra land utenfor EU ikke var klar for spill før i januar. Klubben fikk en hel del kritikk for sin labre innsats på overgangsmarkedet, men den 31. august befestet Milan sin posisjon som Europas beste lag ved å slå UEFA-cupvinnerne Sevilla 3-1 i finalen i den europeiske supercupen.

I desember 2007 vant Milan FIFAs VM for klubblag i Japan, etter først å ha slått Urawa Reds fra Japan 1-0 i semifinalen, og deretter argentinske Boca Juniors 4-2 i finalen. Milan ble dermed den første europeiske klubben til å vinne VM for klubblag, selv om de også har vunnet turneringens forgjenger, den interkontinentale cupen, tre ganger på i alt sju forsøk.
 Skuffelse og UEFA-cup 
2007/2008 sesongen ble en stor skuffelse for Milan i Serie A, laget havnet på 5.-plass bak Fiorentina, og fikk dermed ikke Mesterligaplass for det kommende året. Milan tapte mot Arsenal i åttedelsfinalen i Mesterligaen, etter 0-0, borte på Emirates Stadium i London, og et 2-0 tap hjemme på San Siro.

Målet for 2008-09-sesongen ble å vinne klubbens 18. scudetto, samt UEFA-cupen. Milans president, Adriano Galliani uttalte at noen spillere ville forsvinne, og at klubben ville hente inn 7-8 nye spillere.

Foran sesongen hentet Milan inn: Mathieu Flamini, Gianluca Zambrotta, Marco Borriello, Christian Abbiati, Luca Antonini,Ignazio Abate og Ronaldinho.  Samtidig forsvant Yoann Gourcuff på utlån til Bordeaux.Alberto Gilardino gikk til Fiorentina for rund 140 millioner kroner.

Det ble allikevel nok en skuffende sesong for Milan, da de røk ut i kvartfinalen av UEFA-cupen mot de senere vinnerne Werder Bremen, og havnet langt bak mesterne Inter i ligaen. Milan-legenden Paolo Maldini la også opp etter sesongen, mens trener Carlo Ancelotti fikk sparken.

 I limbo 
På grunn av et stort budsjettunderskuff ble Milan sommeren 2009 nødt til å selge den brasilianske superstjernen Kaká til Real Madrid for 64.5 millioner euro. Leonardo, som hadde hatt en administrativ rolle i klubben fram til da, ble ansatt som trener, og det ble ikke gjort noen større investeringer i en spillertropp som på dette tidspunktet var preget av høy snittalder.

Laget presterte lenge dårlig i Serie A, men kom i form utover på senvinteren, og lå på ett tidspunkt bare to poeng bak Inter, som til slutt vant ligaen det året, 12 poeng foran Milan. Milan slo Real Madrid borte i gruppespillet i Mesterligaen, men røk ut i første utslagsrunde etter to tap mot Manchester United. Resultatene var ikke gode nok for klubbeier Silvio Berlusconi, som var i en åpen mediakonflikt med trener Leonardo. Leonardo valgte til slutt å gå av som trener.

 Italienske mestere igjen 
Sommeren 2010 var bekymringen stor blant Milans fans, som så en klubb i forfall, samtidig som byrivalene Inter nettopp hadde blitt trippelmestere ved å vinne Serie A, Coppa Italia og Mesterligaen. Milan og Berlusconi svarte på disse bekymringene ved å gjøre en rekke forandringer i laget. Massimiliano Allegri, en dyktig ung trener som overraskende hadde fått sparken av Cagliari tidligere samme år for å ha snakket med andre klubber, ble etter litt om og men ansatt. Milan gjorde også flere investeringer på overgangsmarkedet, der de viktigste signeringene var Zlatan Ibrahimovic fra FC Barcelona, Robinho fra Manchester City og Kevin-Prince Boateng fra Portsmouth via Genoa CFC. Dette var viktige signeringer som ga fansen og resten av spillerne troen på at det dette året skulle være mulig å utfordre Inter om Serie A-kronen.

Etter en litt vanskelig start fikk Milan utpå høsten opp tempoet i Serie A, anført av en ustoppelig Zlatan Ibrahimovic. Ved halvspilt sesong ledet de ligaen, og valgte i tillegg å hente inn spillerne Mark van Bommel og Antonio Cassano for å forsterke troppen ytterligere. Milan gikk også greit videre fra gruppespillet i Mesterligaen, men røk ut i første utslagsrunde med 0-1 sammenlagt mot Tottenham Hotspurs i to kamper som var preget av skadekrisen Milan gjennomgikk på dette tidspunktet. Utover våren ledet Milan fremdeles serien, men sto i fare for å bli tatt igjen av et Inter som virkelig hadde fått opp dampen etter avsettelsen av trener Rafael Benitez og ansettelsen av Milans trener fra forrige sesong, Leonardo. Da lagene møttes til kamp 2. april 2011, lå Inter bare fem poeng bak Milan (ved halvspilt sesong lå de 16 poeng bak), og hadde bare tapt én kamp i ligaen siden jul, samtidig som Milan hadde avgitt fire poeng på sine siste to kamper, mot antatt svakere motstand.

Til tross for at mange mente Inter var favoritter i denne kampen, var det Milan som gikk ut og tok føringen i kampen gjennom en tidlig scoring av Alexandre Pato. Et stykke ut i andreomgang ble Inters Christian Chivu utvist etter å ha felt Pato, som hadde klar bane mot målet til Inter. Etter dette var det Milans kamp, og sluttresultatet ble 3-0, etter nok en scoring av Pato og et straffemål av Antonio Cassano.

Denne kampen skulle vise seg å bli avgjørende for Milans sesong, som vant fem kamper på rad etter dette, og kronet denne rekken med å spille 0-0 i en bortekamp mot Roma, noe som sikret dem klubbens 18. ligamesterskap, to runder før slutt. Dette var Milans første ligamesterskap siden 2003/04.
Sommeren 2011 har klubbeier Berlusconi til tross for nok et budsjettunderskudd lovet store investeringer i laget, med mål om å bygge et Milan som igjen kan vinne Mesterligaen.

 Krønike 

Milans historie fremstilt kronologisk, fra starten i 1899 og foreløpig fram til 2007/2008.

Se også: AC Milans resultater sesong for sesong fra og med sesongen 1987/88.
  AC Milan: Kronologisk rekkefølge av ulike plasseringer gjennom historien   
 1899 – Milan Cricket and Football Club blir grunnlagt den 16. desember
 1899-1900 – Taper semifinalen i serien – Vinner av Medaglia del Re 
 1900-01 – 15px|Italia Campione d'Italia(Seriemester) – Vinner av Medaglia del Re 
 1901-02 – Taper finalen i serien mot Genoa – Vinner av Medaglia del Re  
 1902-03 – Taper semifinalen i serien 
 1903-04 – Taper semifinalen i serien – Vinner av Coppa della Federazione Ginnasitica Italiana 
 1904-05 – Nr. 2 i Girone Eliminatorio Lombardo – Vinner av Palla Dapples 
 1905-06 – 15px|Italia Campione d'Italia(Seriemester) – Vinner av Palla Dapples 
 1906-07 – 15px|Italia Campione d'Italia(Seriemester) – Vinner av Palla Dapples 
 1907-08 – Deltok ikke i serien – Vinner av Palla Dapples og Coppa Spensley
 1908-09 – Nr. 2 i Girone Eliminatorio Lombardo
 1909-10 – Nr. 6 i Campionato a Girone Unico
 1910-11 – Nr. 2 i Campionato Ligure-Lombardo-Piemontese
 1911-12 – Nr. 2 i Campionato Ligure-Lombardo-Piemontese – Vinner av Scarpa Radice
 1912-13 – Nr. 3 i Girone Finale del Campionato del Nord Italia
 1913-14 – Nr. 3 i Girone Eliminatorio Lombardo
 1914-15 – Nr. 4 i Girone Finale del Campionato del Nord Italia – Vinner av Scarpa Radice
 1915-16 – Vinner av Coppa Federale 
 1917 – Vinner av Coppa Regionale Lombarda, troféet ble aldri gitt
 1918 – Vinner av Coppa Mauro, den lombardiske serien
 1919 – Andre sesong i Coppa Mauro – Når første verdenskrig sluttet, endret de navn til Milan Football Club
 1919-20 – Nr. 4 i Gruppo A del Girone Semifinale Interregionale 
 1920-21 – Nr. 4 i Gruppo A del Girone Semifinale Interregionale 
 1921-22 – Nr. 9 i Girone A di Prima Divisione Confederazione Calcistica Italiana – Vinner av Scarpa Radice 
 1922-23 – Nr. 4 i Girone B di Prima Divisione 
 1923-24 – Nr. 9 i Girone B di Prima Divisione 
 1924-25 – Nr. 8 i Girone B di Prima Divisione
 1925-26 – Nr. 8 i Girone B di Prima Divisione 
 1926-27 – Nr. 6 i Girone Finale di Divisione Nazionale – Deltar i Coppa Italia (slått ut i fjerde runde)
 1927-28 – Nr. 6 i Girone Finale di Divisione Nazionale
 1928-29 – Nr. 2 i Girone A di Divisione Nazionale – Vinner kampen mot Genoa i playoff for kvalifisering til den sentraleuropeiske cupen 
 1929-30 – Nr. 11 i Serie A 
 1930-31 – Nr. 12 i Serie A 
 1931-32 – Nr. 4 i Serie A
 1932-33 – Nr. 11 i Serie A 
 1933-34 – Nr. 9 i Serie A
 1934-35 – Nr. 10 i Serie A
 1935-36 – Nr. 8 i Serie A – Semifinalist i Coppa Italia – skifter navn til Milan Associazione Sportiva
 1936-37 – Nr. 4 i Serie A – Semifinalist i Coppa Italia 
 1937-38 – Nr. 3 i Serie A – Semifinalist i Coppa Italia – Eliminert i åttedelsfinalen i den sentraleuropeiske cupen 
 1938-39 – Nr. 9 i Serie A – Semifinalist i Coppa Italia – Skifter navn til Associazione Calcio Milano   1939-40 – Nr. 8 i Serie A – Taper åttedelsfinalen i Coppa Italia 
 1940-41 – Nr. 3 i Serie A – Taper åttedelsfinalen i Coppa Italia
 1941-42 – Nr. 9 i Serie A – Taper finalen i Coppa Italia mot Juventus
 1942-43 – Nr. 6 i Serie A – Taper kvartfinalen i Coppa Italia
 1944 – Nr. 5 i Campionato di Guerra Lombardo
 1945 – Nr. 6 i torneo Benefico Lombardo – Etter andre verdenskrig blir navnet endret til Associazione Calcio Milan
 1945-46 – Nr. 3 i Girone Finale di Divisione Nazionale
 1946-47 – Nr. 4 i Serie A 
 1947-48 – Nr. 2 i Serie A 
 1948-49 – Nr. 3 i Serie A 
 1949-50 – Nr. 2 i Serie A 
 1950-51 – 15px|Italia Campione d'Italia(Seriemester) – Vinner den latinske cupen 
 1951-52 – Nr. 2 i Serie A 
 1952-53 – Nr. 3 i Serie A – Taper finalen i den latinske cupen mot Stade de Reims
 1953-54 – Nr. 3 i Serie A 
 1954-55 – 15px|Italia Campione d'Italia(Seriemester) – Tredje runde i den latinske cupen
 1955-56 – Nr. 2 i Serie A – Vinner av  den latinske cupen- Semifinalist i Cupvinnercupen
 1956-57 – 15px|Italia Campione d'Italia(Seriemester) – tredje runde i den latinske cupen 
 1957-58 – Nr. 9 i Serie A – Taper finalen i Cupvinnercupen mot Real Madrid – Deltar i Coppa Italia 
 1958-59 – 15px|Italia Campione d'Italia(Seriemester) – Taper åttnedelsfinalen i Coppa Italia 
 1959-60 – Nr. 3 i Serie A – Taper åttenedelfinalen i Cupvinnercupen og første runde i Coppa Italia 
 1960-61 – Nr. 2 i Serie A – Taper åttnedelsfinalen i Coppa Italia 
 1961-62 – 15px|Italia Campione d'Italia(Seriemester) – Taper andre runde i Coppa Italia og første runde i Messebycupen
 1962-63 –  Campione d'Europa(Europamester) – Nr. 3 i Serie A – Slått ut av Coppa Italia – Taper finalen i Coppa dell'Amicizia mot Genoa
 1963-64 – Nr. 3 i Serie A – Slått ut i kvartfinalen i Coppa Italia og Cupvinnercupen – Taper den inerkontinentale cupen mot Santos etter ekstraomganger
 1964-65 – Nr. 2 i Serie A – Slått ut i første runde av Coppa Italia og i Messebycupen 
 1965-66 – Nr. 7 i Serie A – Taper kvartfinalen i Coppa Italia og i åttedelsfinalen i Messebycupen, etter trekning 
 1966-67 – Nr. 8 i Serie A – Vinner av 10px|Coppa Italia Coppa Italia – Eliminert i åttnedelsfinalen av Mitropa Cup 
 1967-68 – 15px|Italia Campione d'Italia(Seriemester) – Vinner av 15px|Cupvinnercupen Cupvinnercupen – Taper finalen i Coppa Italia mot Torino (to runders finale)
 1968-69 –  Campione d'Europa(Europamester) – Nr. 2 i Serie A – Taper kvartfinalen i Coppa Italia 
 1969-70 –Campione del Mondo(Verdensmester) – Nr. 4 i Serie A – Slått ut av Coppa Italia og i åttedelsfinalen i Cupvinnercupen
 1970-71 – Nr. 2 i Serie A – Taper finalen i Coppa Italia mot Torino
 1971-72 – Nr. 2 i Serie A – Vinner av 10px|Coppa Italia Coppa Italia – Semifinalist i UEFA-cupen 
 1972-73 – Nr. 2 i Serie A – Vinner av 15px|Cupvinnercupen Cupvinnerencupen og 10px|Coppa Italia Coppa Italia
 1973-74 – Nr. 7 i Serie A – Eliminert i semifinalen i Coppa Italia – Taper finalen i  UEFA Super Cup mot Ajax og finalen i Cupvinnercupen mot Magdeburg
 1974-75 – Nr. 5 i Serie A – Taper finalen i Coppa Italia mot Fiorentina
 1975-76 – Nr. 3 i Serie A – Eliminert i semifinalen i Coppa Italia og i kvartfinalen av UEFA-cupen
 1976-77 – Nr. 10 i Serie A – Vinner av 10px|Coppa Italia Coppa Italia – Eliminert i åttnedelsfinalen av UEFA-cupen   
 1977-78 – Nr. 4 i Serie A – Taper semifinalen i Coppa Italia og i sekstenedelsfinalen i Cupvinnercupen
 1978-79 – 15px|* 15px|Italia Campione d'Italia(Seriemester) – Eliminert i første runde av Coppa Italia og i åttedelsfinalen i UEFA-cupen 
 1979-80 – Nr. 3 i Serie A, rykker ned til Serie B på grunn av Totonero-skandalen – Taper kvartfinalen i Coppa Italia og i sekstenedelsfinalen av Cupvinnercupen
 1980-81 – Nr. 1 i Serie B, Opprykk til Serie A – Utslått i første runde av Coppa Italia 
 1981-82 – Nr. 14 i Serie A, rykker ned til Serie B – Vinner av Mitropa Cup – Utslått i første runde av  Coppa Italia
 1982-83 – Nr. 1 i Serie B, promosso in Serie A – Taper kvartfinalen i Coppa Italia
 1983-84 – Nr. 6 i Serie A – Taper kvartfinalen i Coppa Italia
 1984-85 – Nr. 5 i Serie A – Taper finalen i Coppa Italia mot Sampdoria
 1985-86 – Nr. 7 i Serie A – Eliminert i åttedelsfinalen i Coppa Italia og i UEFA-cupen
 1986-87 – Nr. 5 i Serie A – Eliminert i åttedelsfinalen i Coppa Italia
 1987-88 – 15px|Italia Campione d'Italia(Seriemester) – Taper åttedelsfinalen i Coppa Italia og i sekstenedelsfinalen i UEFA-cupen 
 1988-89 –  Campione d'Europa(Europamester) – Nr. 3 i Serie A – Vinner av 15px|Supercoppa Italiana Supercoppa Italiana – Eliminert i andre runde av Coppa Italia 
 1989-90 –  Campione d'Europa(Europamester) ogCampione del Mondo(Verdensmester) – Nr. 2 i Serie A – Vinner av   UEFA Super Cup – Taper finalen i Coppa Italia mot Juventus
 1990-91 – Nr. 2 i Serie A -Campione del Mondo(Verdenmester) – Vinner av  UEFA Super Cup – Semifinalist i Coppa Italia – Taper kvartfinalen i Cupvinnercupen 
 1991-92 – 15px|Italia Campione d'Italia(Seriemester) – Semifinalist i Coppa Italia 
 1992-93 – 15px|Italia Campione d'Italia(Seriemester) – Vinner av 15px|Supercoppa Italiana  Supercoppa Italiana – Semifinalist i Coppa Italia – Taper finalen i Mesterligaen mot Marseille
 1993-94 – 15px|Italia Campione d'Italia(Seriemester) og  Campione d'Europa(Europamester) – Vinner av 15px|Supercoppa Italiana  Supercoppa Italiana – Taper åttedelsfinalen i Coppa Italia – Taper  finalen i UEFA Super Cup mot Parma – Taper finalen i Inerkontinental cupen mot San Paolo
 1994-95 – Nr. 4 i Serie A – Vinner av  UEFA Super Cup – Vinner av 15px|Supercoppa Italiana Supercoppa Italiana – Taper åttedelsfinalen i Coppa Italia – Taper finalen i Intercontinental cupen mot Velez Sarsfield – Taper finalen i Mesterligaen Ajax
 1995-96 – 15px|Italia Campione d'Italia(Seriemester) – Taper kvartfinalen i Coppa Italia og i UEFA-cupen 
 1996-97 – Nr. 11 i Serie A – Taper finalen i Supercoppa Italiana mot Fiorentina – Taper kvartfinalen i Coppa Italia og andre runde av Mesterligaen mot Rosenborg BK
 1997-98 – Nr. 10 i Serie A – Taper finalen i Coppa Italia mot Lazio
 1998-99 – 15px|Italia Campione d'Italia(Seriemester) – Eliminert i åttedelsfinalen av Coppa Italia – Hundreårsjubileum (Il CentoMilan)
 1999-2000 – Nr. 3 i Serie A – Taper finalen i Supercoppa Italiana Parma – Eliminert i kvartfinalen av Coppa Italia og utslagsrunden av Mesterligaen
 2000-01 – 6 i Serie A – Semifinalist i Coppa Italia – Eliminert i andre runde i Mesterligaen 
 2001-02 – Nr. 4 i Serie A – Semifinalist i Coppa Italia og i UEFA-cupen 
 2002-03 –  Campione d'Europa(Europamester) – Nr. 3 i Serie A – Vinner av 10px|Coppa Italia Coppa Italia 
 2003-04 – 15px|Italia Campione d'Italia(Seriemester) – Vinner av   UEFA Super Cup – Taper finalen i Supercoppa Italiana mot Juventus – Semifinalist i Coppa Italia – Taper finalen i Intercontinental cupen mot Boca Juniors – Eliminert i kvartfinalen av Mesterligaen
 2004-05 – Nr. 2 i Serie A – Vinner av 15px|Supercoppa Italiana Supercoppa Italiana – Eliminert i kvartfinalen i Coppa Italia – Taper finalen di Mesterligaen mot Liverpool 
 2005-06 – Nr. 3 i Serie A etter å ha blitt trukket 8 poeng etter Calciopoli – Eliminert i kvartfinalen av Coppa Italia – Semifinalist i Mesterligaen
 2006-07 –  Campione d'Europa(Europamester) – Nr. 4 i Serie A – Semifinalist i Coppa Italia
 2007-08 – Nr. 5 i Serie A –Campione del Mondo(Verdensmester) – Vinner av  UEFA Super Cup – Eliminert i åttedelsfinalen av Coppa Italia – Eliminert i åttedelsfinalen av Mesterligaen 
<noinclude>

 Klubbfarger og drakter 
Siden Milan ble stiftet har klubbfargene vært rødt og svart. Rødt fordi det er djevelens farge (ergo kallenavnet 'Diavolo'), og svart for å skremme motstanderne. Klubblogoen inneholder klubbfargene og flagget til byen Milano.

Hjemmedrakten har røde og svarte striper, mens bortedraktene alltid har vært helhvite. Dagens drakter blir laget av sportsutstyrprodusenten Puma, og klubbens trøyesponsor er flyselskapet Fly Emirates fra De forente arabiske emirater.

 Draktprodusent 
 1899-?: ?
 ?-1979: Adidas
 1979-1980: Adidas – Linea Milan
 1980-1982: Linea Milan
 1982-1984: NR
 1984-1985: Rolly Go
 1985-1986: Gianni Rivera
 1986-1990: Kappa
 1990-1993: Adidas
 1993-1998: Lotto
 1998-2017: Adidas
 2017-: Puma (selskap)

 Draktsponsor 
 1899-1981: Ingen sponsor
 1981-1982: Pooh Jeans 
 1982-1983: Hitachi
 1983-1984: Olio Cuore 
 Sommeren 1984: Retequattro 
 1984-1985: Oscar Mondadori 
 1985-1987: Fotorex U-Bix 
 1987-1992: Mediolanum
 1992-1994: Motta 
 1994-2006: Opel 
 2006-2009: Bwin
 2010 –  :  Fly Emirates

 Hjemmebanen 
Lagets nåværende stadion heter San Siro, en bygning som tar opptil 85 000 tilskuere. Hjemmebanen deles med byrivalene Inter, og dens offisielle navn er Stadio Giuseppe Meazza, etter Inter-legenden Giuseppe Meazza. Generelt brukes navnet San Siro av Milan-fansen, mens Inter-supporterne foretrekker Giuseppe Meazza.
San Siro er kjent for å ha en spesiell atmosfære, ettersom tribunene befinner seg svært nært banen. Allikevel har Milan annonsert at klubben har konkrete planer om å bygge en ny hjemmebane for laget, basert på Arena AufSchalke i Tyskland, ettersom San Siro er i ferd med å bli foreldet og klubben gjerne vil ha eierskap i sin egen hjemmebane. Giuseppe Meazza er eid av byen Milano, og dette vanskeliggjør modernisering av anlegget.

 Derby della Madonnina 

La Derby della Madonnina, bedre kjent som Milano-derbyet, er når AC Milan møter Inter til kamp. Derbyet er et av de mest kjente i verden, og er stort sett utsolgt.

Kampen blir kalt Derby della Madonnina til ære for en av hovedattraksjonene i Milano, statuen av jomfru Maria på toppen av katedralen, som ofte blir kalt Madonnina.

 Meritter 
 Offisielle 
 Serie A: (19)
 1901 – 1906 – 1907 – 1950/1951 – 1954/1955 – 1956/1957 – 1958/1959 – 1961/1962 – 1967/1968 – 1978/1979 – 1987/1988 – 1991/1992 – 1992/1993 – 1993/1994 – 1995/1996 – 1998/1999 – 2003/2004 – 2010/2011 – 2021/2022
 Coppa Italia: (5)
 1966/1967 – 1971/1972 – 1972/1973 – 1976/1977 – 2002/2003
 Supercoppa Italiana: (7)
 1988 – 1992 – 1993 – 1994 – 2004 – 2011 - 2016
 Serievinnercupen-Mesterligaen: (7)
 1962/1963 – 1968/1969 – 1988/1989 – 1989/1990 – 1993/1994 – 2002/2003 – 2006/2007
 Cupvinnercupen: (2)
 1967/68 – 1972/73
 UEFA Super Cup: (5)
 1989 – 1990 – 1994 – 2003 – 2007
 Intercontinental Cup: (4)
 1969 – 1989 – 1990 – 2007
 Mitropa Cup: (1) 
 1982
 Serie B: (2) 
 1980/1981 – 1982/1983

 Andre troféer 
 Torneo di Viareggio: (8)
 1949 – 1952 – 1953 – 1957 – 1959 – 1960 – 1999 – 2001

 Uoffisielle 
 Den latinske cupen: (2) 
 1951 – 1956
 Medaglie del Re: (2) 
 1900 – 1901
 Mundialito Clubs: (1) 
 1987
 Trofeo Luigi Berlusconi: (9)
 1992 – 1993 – 1994 – 1996 – 1997 – 2002 – 2005 – 2006 – 2007
 Trofeo TIM: 3
 2001 – 2006 – 2008

 Spillerstall 
Oppdatert 1. september 2024.
First Team 2024/25

 Utlånte spillere 

 Ungdomsavdelingen 
Siden november 2006 har Milan hatt et aktivt talentprogram, dette for å bygge opp ungdomslagene, og for å finne nye talenter. Dette er også for å følge reglene til UEFA om at alle UEFA klubber må ha minst fire unge spillere som har vokst opp i klubbens ungdomssystem.

 Primavera laget 
Primavera(junior) laget spiller i Campionato Nazionale Primavera, serien for de italienske primavera lagene til Serie A og Serie B klubbene. Konkurransen blir kalt for Trofeo Giacinto Facchetti, og er oppkalt etter Giacinto Facchetti. Den ble oppstartet i 1962. Andre turneringer for primavera lagene i Italia:
 Torneo di Viareggio
 Coppa Italia Primavera
 Supercoppa Primavera

 Resten av lagene 
 Berretti
Trener: 
 Allievi Nazionali
Trener: Alberigo Evani
 Allievi Regionali «B»
Trener: Fulvio Fiorin
 Giovanissimi Nazionali
Trener: Stefano Eranio
 Giovanissimi Regionali «B»
Trener: Giovanni Stroppa
 Giovanissimi Regionali «C»
Trener: Roberto Bertuzzo

Lagene trener på Vismara sport senter, mens Primavera laget også trener på Milanello.

 Toppscorere gjennom alle tider 
SpillerMålSesongerGunnar Nordahl2218Andrij Sjevtsjenko 1737Gianni Rivera16419José Altafini1617Aldo Boffi1369Marco Van Basten1246Giuseppe Santagostino10611Pierino Prati1027Filippo Inzaghi 1007Louis van Hege987Albertino Bigon909Nils Liedholm8912Renzo Burini886Pietro Paolo Virdis765Marco Simone759Aldo Cevenini I737Pietro Sante Arcari706Daniele Massaro709Giovanni Moretti688Angelo Benedicto Sormani 655

(*) Fremdeles aktiv i Milan.

 Kjente spillere 

 Verdensmestere*Nåværende Milan-spiller**Tidligere Milan-spiller, nå i annen klubb***Spillere som ble trenere

 Italienske spillere 

  Christian Abbiati*
  Demetrio Albertini
  Enrico Albertosi
  Massimo Ambrosini*
  Carlo Ancelotti***
  Carlo Annovazzi
  Angelo Anquilletti
  Roberto Antonelli
  Pietro Arcari
  Roberto Baggio
   Franco Baresi***
  Romeo Benetti
  Aldo Bet
  Alberto Bigon
  Aldo Boffi
  Daniele Bonera*
  Stefano Borgonovo
  Cristian Brocchi
  Lorenzo Buffon
  Ruben Buriani
  Renzo Burini
  Fabio Capello ***
  Riccardo Carapellese
  Angelo Carbone
  Aldo Cevenini
  Stefano Chiodi
  Francesco Coco
  Fulvio Collovati
  Dario Compiani
  Alessandro Costacurta
  Carlo Cudicini
  Fabio Cudicini
   Gennaro Ivan Gattuso
  Mario David
  Fernando De Napoli
  Renzo De Vecchi
  Walter De Vecchi
  Agostino Di Bartolomei
  Paolo Di Canio
  Roberto Donadoni ***
  Stefano Eranio
  Alberigo Evani
  Diego Fuser
  Giuseppe Galderisi
  Filippo Galli
   Giovanni Galli
  Maurizio Ganz
  Giorgio Ghezzi
   Alberto Gilardino **
  Federico Giunti
   Filippo Inzaghi
  Pietro Lana
  Gianluigi Lentini
  Giovanni Lodetti
  Aldo Maldera
  Luigi Maldera
  Cesare Maldini
  Paolo Maldini
   Daniele Massaro
   Giuseppe Meazza
  Bruno Mora
  Giovanni Moretti
  Domenico Morfeo **
  Roberto Mussi
  Stefano Nava
   Alessandro Nesta**
  Walter Novellino ***
  Giuseppe Pancaro
  Christian Panucci
  GianCarlo Pasinato
  Luigi Perversi
   Andrea Pirlo**
  Ottorino Piotti
  Gino Pivatelli
  Pierino Prati
  Gianni Rivera
  Roberto Rosato
   Paolo Rossi
  Sebastiano Rossi
  Luigi Sala
  Sandro Salvadore
  Giuseppe Santagostino
  Aldo Serena
  Marco Simone
  Luciano Spinosi
  Giovanni Stroppa
  Mauro Tassotti
  Omero Tognon
  Giovanni Trapattoni ***
  Mario Trebbi
  Vinicio Verza
  Christian Vieri
   Pietro Vierchowod
  Pietro Paolo Virdis

 Utenlandske spillere 
 Europa 
Nederland
  Marco van Basten ***
  Winston Bogarde
  Edgar Davids **
  Ruud Gullit
 Patrick Kluivert
  Michael Reiziger
  Frank Rijkaard
  Clarence Seedorf*
  Jaap Stam

Frankrike
   Ibrahim Ba
    Marcel Desailly
   Vikash Dhorasoo**
    Christophe Dugarry
   Bruno N'Gotty
   Jean-Pierre Papin
    Patrick Vieira **

Sverige
  Andreas Andersson 
  Jesper Blomqvist
  Gunnar Gren
  Kurt Hamrin
  Nils Liedholm
  Gunnar Nordahl
  Zlatan Ibrahimović** Danmark
   Thomas Helveg
   Brian Laudrup
   Martin Laursen
   Harald Nielsen
   Leslye Sørensen
   Jon Dahl Tomasson **

England
  Luther Blissett
   Jimmy Greaves
  Mark Hateley
  Herbert Kilpin
  Ray Wilkins
  David Beckham

Tyskland
  Oliver Bierhoff
  Jens Lehmann **
  Karl-Heinz Schnellinger
  Christian Ziege

Belgia
  Eric Gerets
  Louis van Hege

Kroatia
  Zvonimir Boban
  Dario Šimić* Norge
 Jens Petter Hauge
  Per Bredesen
  Steinar Nilsen ***

Portugal
  Paulo Futre
   Rui Costa **

Romania
  Cosmin Contra
  Florin Răducioiu

Spania
  José Mari
  Javi Moreno

Belarus
  Vitali Kutuzov

Tsjekkia
  Marek Jankulovski*

Georgia
  Kakha Kaladze*

Montenegro
 20px|Montenegro Dejan Savićević Skottland
  Joe Jordan

Sveits
  Johann Vogel **

Tyrkia
  Ümit Davala

Ukraina
  Andrij Sjevtsjenko *

 Sør-Amerika 
Brasil
    José Altafini
   Amarildo
  Márcio Amoroso **
   Cafu
   Ronaldo
  André Cruz
   Dida*
  Giovane Elber
    Kaká**
   Leonardo
  Ricardo Oliveira*
   Rivaldo **
   Roque Junior
   Dino Sani
  Serginho
  Angelo Benedicto Sormani
   Robinho*
   Ronaldinho** Argentina
  Roberto Ayala
  Claudio Borghi
  José Antonio Chamot
  Fabricio Coloccini
  Nestor Combin
  Hernán Crespo **
  Andrés Guglielminpietro
  Fernando Redondo Uruguay
  Pablo Garcia
  Ettore Puricelli
   Juan Alberto Schiaffino

Peru
  Victor Benitez

 Afrika 
Liberia
 20px|Liberia George Weah Nigeria
  Taribo West

 Pensjonerte draktnummer 
 3 - Paolo Maldini (1984–2010)
 6 - Franco Baresi (1977–1997)

 Trenere 
Under er det en liste over alle trenerne i Milan, fra 1900 til i dag.

NavnNasjonalitetÅr Herbert Kilpin1900–1908  Daniele Angeloni 1906–1907  Satt under teknisk kommisjon1907–1910  Giovanni Camperio 1910–1911  Satt under teknisk kommisjon1911–1914Guido Moda 1915–1922Ferdi Oppenheim 1922–1924  Vittorio Pozzo 1924–1926Guido Moda  1926Herbert Burgess 1926–1928Engelbert König  1928–1931József Bánás 1931–1933József Viola1933–1934 Adolfo Baloncieri1934–1937  William Garbutt1937Hermann FelsnerJózsef Bánás 1937–1938József Viola1938–1940 Guido AraAntonio Busini  1940–1941 Mario Magnozzi 1941–1943Giuseppe Santagostino  1943–1945Adolfo Baloncieri1945–1946Giuseppe Bigogno1946–1949Lajos Czeizler1949–1952  Gunnar Gren 1952Mario Sperone1952–1953  Béla Guttmann1953–1954Antonio Busini  1954Hector Puricelli 1954–1956Giuseppe Viani 1957–1960Paolo Todeschini 1960–1961Nereo Rocco 1961–1963Luis Carniglia 1963–1964Nils Liedholm 1963–1966Giovanni Cattozzo  1966Arturo Silvestri  1966–1967 Nereo Rocco 1966–1972Cesare Maldini 1973–1974
NavnNasjonalitetÅr Giovanni Trapattoni1974Gustavo Giagnoni1974–1975Nereo Rocco 1975Paolo Barison1975-1976Giovanni Trapattoni1976Giuseppe Marchioro  1976–1977Nereo Rocco 1977Nils Liedholm 1977–1979Massimo Giacomini  1979–1981Italo Galbiati 1981Luigi Radice 1981–1982Italo Galbiati 1982Francesco Zagatti  1982Ilario Castagner  1982–1984Italo Galbiati 1984Nils Liedholm 1984–1987Fabio Capello 1987Arrigo Sacchi 1987–1991Fabio Capello 1991–1996Oscar Tabárez 1996Giorgio Morini 1996–1997Arrigo Sacchi 1997Fabio Capello 1997–1998Alberto Zaccheroni 1998–2001Cesare MaldiniMauro Tassotti 2001Fatih Terim 2001Carlo Ancelotti 2001–2009Leonardo 2009–2010Massimiliano Allegri 2010–2014Clarence Seedorf 2014Filippo Inzaghi 2014–2015Siniša Mihajlović 2015-2016Vincenzo Montella  2016-2017Gennaro Gattuso2017-2019Stefano Pioli2019-

 Presidenter 
Milan har hatt mange presidenter gjennom klubbens historie; noen har vært eiere mens andre bare presidenter. Under er en liste over dem, fra begynnelsen til i dag.

NavnÅr Alfred Edwards1899–1909Giannino Camperio1909Piero Pirelli1909–1928 Luigi Ravasco1928–1930Mario Bernazzoli1930–1933Luigi Ravasco1933–1935Pietro Annoni1935Pietro AnnoniG. LorenziniRino Valdameri1935–1936Emilio Colombo1936–1939Achille Invernizzi1939–1940
NavnÅr Umberto Trabattoni1940–1944Antonio Busini1944–1945 Umberto Trabattoni1945–1954Andrea Rizzoli1954–1963Felice Riva1963–1965Federico Sordillo1965–1966Franco Carraro1967–1971Federico Sordillo1971–1972Albino Buticchi1972–1975Bruno Pardi1975–1976Vittorio Duina1976–1977
NavnÅr Felice Colombo1977–1980Gaetano Morazzoni1980–1982Giuseppe Farina1982–1986Rosario Lo Verde1986Silvio Berlusconi1986–2004Satt under kommisjon2004–2006Silvio Berlusconi2006–2008Adriano Galliani 2008-Nåværende

 Referanser 

 Eksterne lenker 

 ACMilan.no – Norsk offisiell supporterklubb
 Profil og nyheter på La Gazzetta dello Sport
 Profil og nyheter på Corrie dello Sport 


Milan
Milan
Kategori:Sport i Italia i 1899