Gustave Flaubert

Gustave Flaubert (1821–1880) var en fransk forfatter. Flaubert debuterte og fikk sitt litterære gjennombrudd med romanen Madame Bovary i 1856-1857. Forfatterskapet utfolder seg i blandingen mellom romantikk og realisme, og han anså at romanforfatterens første plikt var å forholde seg upartisk overfor det han skildrer, å finne det eneste adekvate ordet og det nøyaktige uttrykket, og hans romaner var således minst fem års møysommelig presisjonsarbeid.Breitholtz, Lennart (1979): Epoker og diktere. Verdens litteraturhistorie, bind 2. Oslo. ISBN82-05-11663-6. s. 173

 Liv og virke 
Flaubert vokste opp i Rouen som sønn av en sykehuslege, og viste tidlig litterære interesser og evner. Han første litterære forsøk vitnet om påvirkning fra Prosper Mérimée og høyromantiske tema, og hans første større arbeid var det ambisiøse og visjonære La Tentation de saint Antoine (Sankt Antonius' fristelser), basert på Brueghels bilder. Dette ble siden liggende utrykt lenge, mens Flaubert begynte å skildre det hverdagslige og trivielle, først i gjennombruddsboken Madame Bovary fra 1857.

De siste tyve årene av livet levde han tilbaketrukket på familiens villa utenfor Rouen, hvorfra han holdt kontakt med kolleger gjennom aktiv brevskriving.

 Forfatterskap 
Flaubert var over 30 år gammel før han fant sin litterære stil. «En ulykksalig kjærlighet til det patetisk romantiske, til fargerike historiske emner, fikk ham til å bruke altfor mange år på umulige oppgaver, mest ærgjerrig og mest mislykket var La Tentation de saint Antoine som han arbeidet på i tretti år»Zetterholm, Tore (1986): Levende litteratur, fra Gilgamesj til Dylan. Bokklubben, ISBN 82-525-1283-6, og som han forsøkte å gjøre til en «ny Faust».

Flauberts modne forfatterskap preges av at forfatteren – som i Madame Bovary – forsøkte å skrive med språklig og litterær presisjon om et emne «som kjedet ham og bød ham imot»Nykrog, Per (1972): «Romansk litteratur» i: Verdens litteraturhistorie; bind 9; Naturalismen. Redigert av Edvard Beyer mfl. Cappelen, slik fikk han frigjort sitt fokus til å handle om formen. Flaubert ble med dette «den første ekte forløper for noe sentralt i vårt århundres skrivekunst. Han var den første som distanserte seg så meget fra sitt stoff at skrivemåten ble det viktigste».

Etter Madame Bovary skrev han Salammbô (1862), en historisk roman om Karthago etter den første punerkrigen. Mer i slekt med Madame Bovary er  L'Éducation sentimentale (1869), som også er en «desillusjonert utviklingsroman» og dertil bygger på personlige erfaringer.Olsson, Bernt og Algulin, Ingemar (1990): Litteraturens historia i världen. Stockholm. Norstedts. ISBN 91-1-943422-7 Romanen utspiller seg fra 1830 til 1852, og har et stort persongalleri og en bred miljøskildring. Hovedpersonen er en «passiv og lett bevegelig drømmer med store ambisjoner som han ikke er i stand til å realisere»Evensberget, Snorre (2000): Litterært leksikon. Stenersen. ISBN 82-7201-261-8

Novellesamlingen Tre fortellinger (1877) var den siste boken Flaubert fullførte mens han levde, og samlingen «er kanskje det reneste mesterverk han skapte i hele sitt liv, nettopp fordi det er det minst anspente og minst ambisiøse». De tre tekstene foregår i ulike tidsperioder; åpningsnovellen En enkel sjel foregår i forfatterens samtid og har «den samme ironiske tonen som i de andre 'nåtidsromanene' (Madame Bovary og Frédéric Moreau), men sterkt nedtonet. Det finnes en ømhet i forhold til hovedkarakteren som er unik i forfatterskapet».Thévenin, Claire (2002): «Hva er det med Flaubert? Bokkommentar om Gustave Flauberts Tre fortellinger og Klichéordbogen» i: Vinduet Den posthume og uferdige Bouvard et Pécuchet (1881) skildrer to gamle kontorister som gjennom en uventet arv kjøper en gård og utvikler den med troskyldig vankyndighet.

 Bibliografi 
 Madame Bovary (1857). – Utgitt på norsk som:
 Fru Bovary: Roman fra det Franske Provinsliv. Oversatt av Johanne Vogt Lie. (Kristiania: Cammermeyer, 1898)
 Fru Bovary, oversatt av Peter Rokseth (Gyldendal, 1930). (Utgaver av samme oversettelse etter 1951 utgitt under tittelen Madame Bovary.) 
 Madame Bovary, oversatt av Geir Westheim (Samlerens bokklubb, 197?)
 Madame Bovary: Fra livet i provinsen, oversatt av Birger Huse, Aschehoug, 2001. (Oversetteren ble tildelt Bastianprisen for dette arbeidet.)
Madame Bovary: Frå livet i provinsen, omsett til nynorsk av Margunn Vikingstad, Skald, 2017. (Omsetjaren vart nominert til Kritikerprisen.)
 Salammbô (1862). – Utgitt på norsk som Salammbo. Oversatt av H. Røer. (Halvorsen & Larsen, 1945)
 L'Éducation sentimentale (1869). – Utgitt på norsk som:
 Frédéric Moreau: En ung mands historie. Oversatt av Hjalmar Christensen. (Aschehoug, 1900)
 Hjertets skole. Oversatt av Eva Skodvin. (1946)
 Frédéric Moreau: En ung manns historie. Oversatt av Axel Amlie. (Aschehoug, 1997)
 La Tentation de saint Antoine (1874)
 Trois contes: Un cœur simple, La Légende de Saint Julien l’Hospitalier, Hérodias (1877). – Utgitt på norsk som Tre fortellinger. Oversatt av Eiliv Eide. (Bokvennen, 2002)
 Bouvard et Pécuchet (1881). – Utgitt på norsk som Bouvard og Pécuchet. Oversatt og med etterord av Arne Kjell Haugen. (Bokvennen, 1994) 
 Lettres à la municipalité de Rouen (1872)

 Referanser 

 Litteratur 
 Brown, Frederick (2006): Flaubert: a Biography, Little, Brown; ISBN 0-316-11878-8
 Hennequin, Émile: Quelques écrivains français Flaubert, Zola, Hugo, Goncourt, Huysmans, etc., tilgjengelig hos nettstedet Gutenberg som E-tekst N° 12289
 Barnes, Julian (1984): Flaubert's Parrot, London: J. Cape; ISBN 0-330-28976-4
 Steegmuller, Francis (1939): Flaubert and Madame Bovary: a Double Portrait, New York: Viking Press.

 Eksterne lenker 



  (ren tekst og HTML)
  Works by or about Gustave Flaubert hos Internet Archive (digitaliserte bøker)


Kategori:Franske forfattere
Kategori:Personer fra Rouen