Konklavet 1878

Konklavet 1878 var resultatet av at pave Pius IX døde i Det apostoliske palass i Vatikanet 7. februar 1878. Konklavet oppstod under andre forhold enn noe annet tidligere konklave.

Konklavet ble samlet med 61 av de 64 kardinalene som levde ved Pius IXs død. Den tredje dagen valgte de Gioacchino Vincenzo Raffaele Luigi Pecci til pave, og han tok navnet Leo XIII.

Unike forhold
De unike forholdene var:
 Den lengste regjeringstid for en pave siden St. Peter som betydde at Piux IX hadde hatt en større mulighet enn noen annen pave i historien til å forme kardinalkollegiet ved å velge ut personer som delte hans visjon for verdenen og religionen.
 Det første konklavet hvor den valgte personen ville bli pave, men ikke være regent over pavestatene da disse hadde borte som et resultat av sammenslåingen av Italia i 1870.
 Konklavet ble samlet på et nytt sted en det som hadde vært vanlig på 1800-tallet. Det tidligere stedet, Quirinalpalasset var ikke lengre pavens eiendom og var nå palasset til den italienske kongen.

Kardinalenes problemstillinger
Da kardinalene møttes hadde de et dilemma. Skulle de velge en pave som ville følge Pius IX sine svært konservative religiøse og politiske visjoner, og som ville fortsette å ikke akseptere Italias garantilover som sikret paven religiøs frihet i kongedømmet Italia? Eller skulle de gå bort fra politikken til Pius IX og velge en mere liberal pave som kunne arbeide for et bedre samarbeid med den italienske kongen? Ville et brudd med Pius IX sin politikk bli sett på som et svik mot ham, den selvutnevnte fangen i Vatikanet?

Andre utfordringer inkluderte:
 Kirke – stat relasjoner i Italia, den 3. franske republikk, Irland og USA.
 Retningen som pave Leo XIII senere kalte amerikanisme.
 Konflikter i kirken forårsaket av en proklamasjon av pavens ufeilbarlighet av Første Vatikankonsil.
 Statusen for Første Vatikankonsil som hadde blitt avbrutt etter Italias samling da Roma ble rikets hovedstad, men aldri formelt avsluttet (Konsilet ble formelt avsluttet først rett før Andre Vatikankonsil).

En annen problemstilling hadde oppstått på grunn av lengden av pave Pius sin tid som pave. Skulle de velge en ny pave som var ung og som muligens ville være pave i flere tiår, eller skulle de velge en eldre mann og på den måten få en kortere regjeringstid?

Deltagere

61 av 64 kardinaler deltok i konklavet.

Luigi Amat di San Filippo e Sorso
Camillo di Pietro
Carlo Sacconi
Filippo Maria Guidi O.P.
Luigi Maria Bilio C.R.S.P.
Carlo Luigi Morichini
Friedrich Johannes Jacob Celestin von Schwarzenberg
Fabio Maria Asquini
Domenico Carafa di Traetto
François Auguste Ferdinand Donnet
Gioacchino Vincenzo Raffaele Luigi Pecci
Antonio Benedetto Antonucci
Anton Maria Panebianco O.F.M.Conv.
Antonino de Luca
Jean-Baptiste Pitra O.S.B.
Henri-Marie-Gaston de Boisnormand de Bonnechose
Gustav Adolf von Hohenlohe
Lucien-Louis-Joseph-Napoleon Bonaparte
Innocenzo Ferrieri
Giuseppe Berardi
Juan Ignacio Moreno y Maisonave
Raffaele Monaco La Valletta
Ignacio do Nascimento Moraes Cardoso
René-François Régnier
Flavio III Chigi
Alessandro Franchi
Joseph-Hippolyte Guibert O.M.I.
Luigi Oreglia di Santo Stefano
János Simor
Tommaso Maria Martinelli O.E.S.A.
Ruggero Luigi Emidio Antici Mattei
Pietro Giannelli
Mieczyslaw Halka Ledóchowski
Henry Edward Manning
Victor-Auguste-Isidor Dechamps
Giovanni Simeoni
Domenico Bartolini
Bartolomeo D'Avanzo
Johannes Baptist Franzelin S.J.
Francisco de Paula Benavides y Navarrete
Francesco Saverio Apuzzo
Manuel García y Gil O.P.
Edward Henry Howard
Miguel Payá y Rico
Louis-Marie-Joseph-Eusebe Caverot
Luigi Di Canossa
Luigi Serafini
Josip Mihalovic
Johann Rudolf Kutschker
Lucido Maria Parocchi
Vincenzo Moretti
Antonio Pellegrini
Prospero Caterini
Teodolfo Mertel
Domenico Consolini
Edoardo Borromeo
Lorenzo Ilarione Randi
Bartolomeo Pacca
Lorenzo Nina
Enea Sbarretti
Frédéric de Falloux de Coudray

1878