Barentsøya

Barentsøya er en av øyene som utgjør Svalbard, oppkalt etter den nederlandske oppdagelsesreisende Willem Barents. Barentsøya ligger øst for Spitsbergen, mellom Olav V Land i nord og Edgeøya i syd. Øya har et areal på , hvorav omkring halvparten er dekket av isbreer. Det høyeste punktet er Solveigdomen på Barentsjøkulen med 666 moh. I nord, Heleysundet mellom Barentsøya og Spitsbergen, ligger Kükenthaløya. I sør, mellom Barentsøya og Edgeøya, ligger Freemansundet.

På Frankenhalvøya er det en gammel fangsthytte som ikke er i bruk lenger, men området har vært brukt som depot for helikopter­drivstoff til bruk under telling av isbjørn. Fra Frankenhalvøya er det lett å ta seg inn til det indre av øya. Andre steder kan det være vanskelig fordi det er høye klipper som begrenser adkomsten.

I Dorstbukta kommer Besselbreen ut. Den har trukket seg mange kilometer tilbake i løpet av de siste årene. Kapp Bessel, som ligger øst for utløpet til breen er nå (i 2007) helt forandret fra det som står i kartene. Dette skyldes at neset består utelukkende av løsmasser, og disse vaskes ut igjen i sjøen. I Dorstbukta er det også et stort fuglefjell som hovedsakelig brukes av krykkje. I hekkeperioden er dette et sikkert sted å observere isbjørn på nært hold.

Om sommeren er det mange isbjørner å se på Barentsøya. Noen sirkler rundt øya på jakt etter mat. Andre holder seg fast under fuglefjell og atter andre okkuperer de mindre øyene, for eksempel Engeløya.

 Øyer og øygrupper 
Rundt Barentsøya ligger følgende mindre øyer, holmer og øygrupper (fra nord):
 Kükenthaløya
 Alekseevøya
 Engeløya
 Henckeløyane
 Øylandskjera
 Anderssonøyane
 Larsholmen
 Jakimovičøyane
 Ureinskagen
 Brimulen
 Thomas Smithøyane

 Eksterne lenker 
 Barentsøya hos Svalbard Images

Kategori:Øyer på Svalbard

Kategori:Ubebodde øyer