Europamesterskapet i fotball for menn

Europamesterskapet i fotball for menn (UEFA European Football Championship) arrangeres hvert fjerde år av UEFA. Turneringen ble opprettet på slutten av 1950-tallet under navnet «den Europeiske nasjonscupen» etter initiativ av Henri Delaunay, og har blitt et av Europas største og mest populære idrettsarrangementer. Det første EM-sluttspillet ble arrangert i Frankrike i juli 1960.

De første europamesterskapene gikk i rent cupformat, der fire lag møttes til semifinaler og finale i sluttspillet. Etterhvert ble kvalifiseringen spilt i grupper, slik som verdensmesterskapet, men det var ikke før i Fotball-EM 1980 at sluttspillet ble utvidet til åtte lag, med innledende gruppespill før finalerunden. I Fotball-EM 1996 ble EM-sluttspillet ytterligere utvidet til å omfatte 16 lag, og i Fotball-EM 2016 ble sluttspillet utvidet til 24 lag, slik at de to beste i hver gruppe og de fire beste gruppetreere gikk videre til sluttspillet.

Norge har deltatt i ett EM-sluttspill, i Nederland og Belgia i 2000.

Arrangerte mesterskap
{|class="wikitable" style="width: 57%; text-align: center;"
|-
!rowspan=2 width=5%|År 
!rowspan=2 width=10%|Vertsland 
|width=1% rowspan=22| 
!colspan=3|Finale 
|width=1% rowspan=22| 
!colspan=3|Bronsefinale
|-
!width=15%|Vinner 
!width=8%|Resultat 
!width=15%|2.-plass
!width=15%|3.-plass 
!width=8%|Resultat 
!width=15%|4.-plass 
|-
| 1960
|  Frankrike
|  Mål: Metrevelij  Ponedjelnik 
| 2–1 eeo.
|  Mål: Galić 
| 
| 2–0
| 
|-
| 1964
|  Spania
|  Mål: Pereda  Marcelino 
| 2–1
|  Mål: Khusainov 
|  
| 3–1 eeo.
| 
|-
| 1968
|  Italia
|  Mål: Domenghini Mål omkamp: Riva  Anastasi 
| 1–1 eeo.omkamp:2–0 
|  JugoslaviaMål: Džajić 
|  
| 2–0
|  
|-
| 1972
|  Belgia
|  Mål: G. Müller 2   Wimmer 
| 3–0
|  
|  
| 2–1
| 
|-
| 1976
|  Jugoslavia
|  Mål: Švehlík  Dobiaš 
| 2–2 eeo.(5–3 str.)
|  Mål: D. Müller  Hölzenbein 
| 
| 3–2 eeo.
|  
|-
| rowspan=2|1980
| rowspan=2| Italia
| rowspan=2| Mål: Hrubesch 2  
| rowspan=2|2–1
| rowspan=2| Mål: Vandereycken 
| 
| 1–1 eeo.(9–8 str.)
|  
|-
!colspan=3| Bronse – tapende semifinalister
|-
| 1984
|  Frankrike
|  Mål: Platini  Bellone 
| 2–0
|  
| colspan=3| og  
|-
| 1988
|  Vest-Tyskland
|  Mål: Gullit  van Basten 
| 2–0
|  
|  colspan=3| og   
|-
| 1992
|  Sverige
|  Mål: Jensen  Vilfort 
| 2–0
|  
| colspan=3| og 
|-
| 1996
|  England
|  Mål: Bierhoff 2  
| 2–1 eeo.golden goal 
|  Mål: Berger 
| colspan=3| og 
|-
| 2000
|  Nederland og  Belgia
|  Mål: Wiltord  Trézéguet | 2–1 eeo.golden goal 
|  Mål: Delvecchio 
| colspan=3| og 
|-
| 2004
|  Portugal
|  Mål: Kharisteas | 1–0|  
| colspan=3| og 
|-
| 2008
|  Østerrike og  Sveits
|  Mål: Torres | 1–0|  
| colspan=3| og  
|-
| 2012
|  Polen og  Ukraina
| Mål: Silva Alba Torres Mata | 4–0 
| 
| colspan=3| og 
|-
| 2016
|   Frankrike
|  Mål: Éder | 1–0 eeo.| 
| colspan=3| og 
|-
| 2021
|   Europa
|Mål: Bonucci | 1–1 eeo. (3–2 str.) 
|Mål: Shaw | colspan=3| og 
|-
| 2024
|   Tyskland
|Mål: Williams Oyarzabal | 2–1|Mål: Palmer | colspan=3| og 
|-
| 2028
|   Storbritannia og Irland
|
|
|
| colspan=3|
|-
| 2032
|   Italia og Tyrkia
|
|
|
| colspan=3|
|}Forkortelser:eeo. – etter ekstraomganger
str. – straffespark

 Medaljefordeling 
1 41162 33393 22154 21255 13156 1135 11358 10569 102310 100111 022412 Jugoslavia020213 011214 0011 0011 0011 0011Fotnoter'''

 Eksterne lenker