Bonitet

Bonitet brukes i skogbruket som et uttrykk for markas evne til å produsere trevirke. I norsk skogbruk brukes H40-systemet for å angi skogens bonitet.H40-systemet http://www.ssb.no/lst/om.html

H40-systemet angir trærnes overhøyde på voksestedet ved 40-års brysthøydealder (alder etter at treet har nådd 1,3 meter). Det forutsetter optimalt stell. Fordi trærne frem til brysthøyde er svært lett påvirkelige.

Bonitet 17 indikerer at overhøyden i bestandet vil være 17 meter ved 40 års brysthøydealder. Således vil høy bonitetsverdi angi stor produksjonsevne. Forbokstav G (for eksempel G17) brukes om gran og F om furu.

Produksjonsevnen i skog uttrykkes som tilvekst målt i antall kubikkmeter per hektar per år:

m3/ha/år

Produksjonsevnen er et uttrykk for boniteten på stedet. 

 Tilvekst 

Men bonitetsklassen sier også mye om hvor mye tilvekst en får i skogen, når det er optimale forhold.
+ Tabell som viser tilvekst i m3/daa (inkludert bark). Treslag  Bonitet  Tilvekst Gran  G23  1,2 Furu  F23  (uaktuelt) Lavlandsbjørk  B23  0,85 Gran  G20  0,95 Furu  F20  0,90 Lavlandsbjørk  B20  0,65 Gran  G17  0,75 Furu  F17  0,70 Lavlandsbjørk  B17  0,50 Gran  G14  0,55 Furu  F14  0,50 Bjørk  B14  0,35 Gran  G11  0,35 Furu  F11  0,35 Bjørk  B11  0,25 Gran  G8  0,20 Furu  F8  0,20 Bjørk  B8  0,15 Gran  G6  0,12 Furu  F6  0,12

 Vegetasjonstyper 

Når en ser på undervegetasjonen i skogen, får en også et bilde av boniteten. Dette er fordi mange planter har sine krav til hvilken næringstilgang det er i jordsmonnet. Derfor kan en også bruke vegetasjonen i en skog, til å se hvilken bonitet skogen har. I den listen nedenfor starter en på høy bonitet med høystaudetype, og boniteten synker ved hver vegetasjonstype nedover.
 Høystaudetype - mjødurt, skogstorkenebb, firblad, enghumleblom, brennesle, tyrihjelm og turt.
 Lavurttype - markjordbær, skogfiol, blåveis, legevintergrønn, småmarimjelle, hengeaks og fingerstarr.
 Storbregnetype - skogburkne, skogstjerneblom, skogsnelle og myske. 
 Småbregnetype - fugletelg, hengeving og geittelg, men kan ha innslag av blåbær, gjøkesyre og hvitveis.
 Blåbærtype - blåbær, skogstjerne, maiblom, hårfrytle og smyle.
 Bærlyngstype - tyttebær og blåbær dominerer, men en kan også finne innslag av myk–, stiv kråkefot, stormarimjelle, furuvintergrønn og innslag av røsslyng.
 Røsslyngtype - røsslyng, blokkebær og krekling
 Lavtype - her dominerer lavarter som reinlav (lys og mørk) og hvitkrull, men også saltlav, islandslav og skjoldlav.

 Referanser 

 Litteratur 



Kategori:Skogbruk