Birger Eriksen

Birger Kristian Eriksen (1875–1958) var en norsk offiser. Oberst Eriksen er mest kjent for sin innsats som kommandant ved Oscarsborg festning, hvor han ved den tyske invasjonen den 9. april 1940 beordret ild mot de inntrengende tyske styrkene og bidro til senkingen av «Blücher».

 Bakgrunn og familie 
Eriksen tok examen artium i 1893 og gikk deretter inn på Krigsskolen. Her ble han uteksaminert i 1896, og gikk inn som befal ved infanteriet. 

Han var gift med Christiane Eriksen (født Sæhlid), og paret hadde tre barn: Astrid, Edvard Andreas og Borghild. Deres yngste datter, Borghild Eriksen, arbeidet i en sivil stilling ved Oscarsborg festning og var til stede under kamphandlingene den 9. april 1940, mens moren, Christiane, var bortreist til familiegården.

I 1899 gikk han inn i det nyopprettede festningsartilleriet, der han ble utnevnt til kaptein i 1901 og major fra 1915, da han ble kommandant for Tønsberg befestninger. Samme år ble han kommandant ved Agdenes befestninger, fra 1918 som oberstløytnant. I 1931 ble han kommandant for Bergen befestninger, da som oberst. I 1933 ble han overført som kommandant ved Oscarsborg festning.

Eriksen gikk av for aldersgrensen i november 1940, og familien flyttet fra kommandantboligen på Oscarsborg, til et hus i Seimbakken i Drøbak. Etter krigen var Birger Eriksen pensjonist, mens datteren Borghild fortsatte å arbeide ved Oscarsborg festning, hun arbeidet da på reglementsarkivet.  Konen til Birger Eriksen, Christiane døde i 1952.

 Senkingen av «Blücher» 
Eriksen skrev seg inn i norgeshistorien da han som kommandant for det siste festningsverket foran Oslo måtte ta stilling til det tyske angrepet morgenen 9. april 1940. Han hadde da fått meldinger fra Oslofjord festning om at fremmede krigsskip hadde unnlatt å stoppe for varselskudd, og fortsatt nordover forbi festningen, altså med kurs for Oscarsborg. Eriksen vurderte da situasjonen opp mot sin instruks. Hans vurdering var at de fremmede skipene ikke hadde stoppet for varselskudd fra Oslofjord festning, og at neste trekk etter instruksen da skulle være å gi rettet ild med skarp ammunisjon.

Eriksen sluttet ut fra dette at han måtte avgi ild med skarp ammunisjon uten varsel. Det var dette han ga ordre om da festningen kl. 04.21 avga ild med alt tilgjengelig artilleri og torpedoer mot det første fremmede skipet i flotiljen. Skipet skulle vise seg å være den tunge tyske krysseren «Blücher».

Resten av flotiljen stanset foran Drøbaksundet, og landsatte soldatene som var ment for Oslo, bl.a. i Son. Oberst Eriksen forsinket med andre ord den reelle okkupasjonen av Oslo med nærmere ett døgn, og han skaffet dermed Kongen, Regjeringen og Stortinget det nødvendige tidsvinduet til å forlate Oslo og ta opp motstanden. Forsinkelsen gjorde det også mulig for Norges Bank å evakuere hele gullbeholdningen på 48,8 tonn.

Datteren Borghild, som var sivilt ansatt på Oscarsborg, var tilstede på festningen under senkingen av Blücher og det påfølgende bombeangrepet.

Da «Blücher» sank nord for Oscarsborg festning, stod datteren Borghild sammen med sin far og var vitne til de dramatiske scenene. I et intervju med VG publisert 9. april 1953, trakk Birger Eriksen frem datterens tilstedeværelse som et sterkt minne fra den dagen.

 Politisk engasjement 
Eriksen engasjerte seg også i det sivile samfunn. Ved Agdenes, satt han i kommunestyret i Rissa. Han satt også i kommunestyret i Frogn, og som pensjonist satt han i Drøbak bystyre. Hele tiden representerte han Høyre.  

I juni 1945, en uke etter at regjeringen Nygaardsvold var returnert fra eksil i London, var Eriksen intervjuet stort over flere sider i Aftenposten, der han blant annet kritiserte regjeringens forsvarspolitikk i 1940. Han uttalte:

Senere samme år holdt Eriksen et foredrag, med Morgenbladet til stede, der han skal ha ironisert bitende over forsvarspolitikken i 1940.

Samme år stilte han på Drøbak Høyres liste til Stortingsvalget 1945. Eriksen engasjerte seg i valgkampen, og holdt blant annet en tale på et arrangement på Drøbak kino.

 Ettermæle 
Under og etter krigen var Birger Eriksen en nasjonalhelt, slik blant annet tildelingen av krigskorset med sverd i desember 1945 vitner om. I Generalinspektørens innstilling, der han bemerket at Oscarsborg ikke var fullstendig krigsoppsatt, het det at under de uklare forhold «viste oberst Eriksen utmerket dømmekraft, ansvarsbevissthet og resolutt opptreden som leder, samt også personlig uforferdethet i striden.» Forsvarsdepartementet la til at obersten «ved sin fremragende krigsinnsats har ydet Norges Forsvar meget store tjenester». 

Til tross for utmerkelsen blir det hevdet at begivenhetene 9. april gjorde ikke oberst Birger Eriksen til noen krigshelt i Forsvarets øyne da freden kom.Tom Ullsgård: «Birger Eriksen – krigshelt etter sin død», Moss Avis 9. april 2015 Det vises til at han i april 1946, ble kalt inn til Den militære undersøkelseskommisjon av 1946 som skulle granske forsvarets disponeringer under krigen. Kommisjonen kritiserte Eriksen for at han bare skjøt mot «Blücher», ikke mot skipene «Lützow» og «Emden» som kom bak. Undersøkelseskommisjonen kritiserte også at Eriksen kapitulerte dagen etter, da han vurderte videre motstand som hensiktsløs. Granskningen landet på en sterkt kritisk vurdering som også ble sendt ut som pressemelding, der det het at kommisjonen «finner at der ikke er grunn til å gjøre rettslig ansvar gjeldende i anledning av overgivelsen av festningen da den fant sted». Eriksens forklaring om overgivelsen ble ikke trodd, og i kommisjonens rapport finnes det ikke ett rosende ord om Eriksens avgjørende innsats.

Etter farens død fungerte hans datter, Borghild Eriksen, som familiens representant ved offisielle markeringer knyttet til kamphandlingene på Oscarsborg. Blant annet deltok hun ved en offisiell minnemarkering på festningen 9. april 1960, og som familiens representant ved avdukingen av et portrett av oberst Eriksen i Frogn i 1960. Hun deltok ved en kransenedleggelse på gravene til oberst Birger Eriksen og kommandørkaptein Andreas Anderssen i Drøbak 9. april 1965.

Det ble reist statue av Eriksen i 1975, finansiert av privat innsamlede midler.Aage Georg Sivertsen: 9. april 1940 (s. 217), Kagge forlag 2015, ISBN 978-82-489-1598-0 Forsvarsdepartementet skulle bidra «om det var nødvendig», men innsamlingen rakk.Tom Ullsgård: «Birger Eriksen – krigshelt etter sin død», Moss Avis 9. april 2015 Bysten av ham på hjemstedet står nå nedenfor hovedgården på Moskenes der han vokste opp.Kai Nikolaisen: «Avduket byste av krigshelt», Lofotposten 16. juli 2008

Etter hvert som årene gikk og de politiske og militære sårene grodde, ble han både blant de militære og menigmann anerkjent som en stor krigshelt. I 1977 ble kisten til oberst Eriksen flyttet til æreslunden på Vår Frelsers gravlund. I 1995 kom det på plass en statue av Eriksen på Oscarsborg. I 2008 avduket kong Harald et portrett av Eriksen i Oslo Militære Samfund.

Oscarsborg museer og Forsvarshistorisk museum har produsert en dokumentarisk videoserie og podcast om hendelsene 9. april 1940.  I filmen Kongens Nei (2016) portrerteres Eriksen av skuespiller Erik Hivju, og i spillefilmen Blücher (2025) spilles han av Bjørn Sundquist.

 Utmerkelser 
Etter andre verdenskrig ble oberst Eriksen blant annet dekorert med krigskorset med sverd og den franske utmerkelsen Croix de Guerre, og han ble utnevnt til offiser av den franske Æreslegionen. I 1930 mottok Eriksen Norsk Artilleri-Tidsskrifts prismedalje.

 Referanser 

 Litteratur  
 Morten Svinndal Kommandanten – oberst Birger Eriksen og senkningen av Blücher Dreyers forlag 2024 ISBN 9788282657259

 Eksterne lenker 

  «Oberst Eriksens ettermæle», podkast fra NRK
  Birger Eriksen i galleriet hos Oslo Militære Samfund,  (DOC)
  Nordlendingen som senket Blücher hos Historie og kunst i Nordland

Kategori:Norske oberster
Kategori:Norsk militært personell under andre verdenskrig
Kategori:Krigskorset
Kategori:Croix de Guerre (Frankrike)
Kategori:Æreslegionen
Kategori:Personer begravet på Vår Frelsers gravlund
Kategori:Personer fra Flakstad kommune
Kategori:Personer fra Moskenes kommune