Paolo Marella

Paolo Marella (1895–1984) var en av den katolske kirkes kardinaler, og tilknyttet det pavelige diplomati og Den romerske kurie. Han var tilknyttet den apostoliske delegasjon i USA 1924–1933, og var apostolisk delegat og senere nuntius i Japan 1933–1948, apostolisk delegat i Australia 1948–1953, og nuntius i Frankrike 1953–1959.Deretter innehadde han noen lettere funksjoner i Vatikanet.
Liv og virke
Prest
Paolo Marella studerte filosofi og katolsk teologi i Roma og mottok presteordinasjonen fra kardinalvikar Basilio Pompili den 23. februar 1918. Etter videre studier og pastoralt arbeid i Roma, begynte han i tjeneste for Kongregasjonen for Troens Utbredelse i 1922. Fra 1924 til 1933 tjenestegjorde han i staben til den apostoliske delegasjon til USA, først som auditor og senere som chargé d'affaires. 
Erkebiskop, apostolisk delegat til Japan
Pave Pius XI utnevnte ham til titulærerkebiskop av Doclea og apostolisk delegat til Japan den 15. september 1933. Han ble ordinert til biskop av kardinal Pietro Fumasoni Biondi, prefekt for Kongregasjonen for Troens Utbredelse. Medvigslere var Carlo Salotti, sekretær for Kongregasjonen for Troens Utbredelse, og kurieerkebiskop Domenico Spolverini.

Den katolske kirke opplevde effekten av ny japansk lovgivning i september 1940, da Kunnskapsdepartementet beordret en reform av religiøse samfunn. I lang tid hadde statlig propaganda skapt et klima der det ble ansett som uakseptabelt for utlendinger å innta ledende stillinger i en kirke, slik det fortsatt var tilfelle i stor skala i den katolske kirke i Japan. For å forhindre faren for alvorlig forfølgelse, overbeviste erkebiskop Marella alle utenlandske ordinarier (biskoper og andre med øverste lederansvar i et kirkedistrikt) om nødvendigheten av å overlate sitt lederskap til japanske prester hvis kirken skulle reddes. De sendte alle inn sine avskjedssøknader til Den hellige stol. Den hellige stol aksepterte dem og fylte umiddelbart de ledige stillingene med japanske ordinarier, som i utgangspunktet ledet bispedømmene og prefekturene kun som apostolske administratorer. Biskopene forble ved deres side som generalvikarer eller rådgivere. På samme måte overførte direktørene for katolske skoler sitt lederskap til japanske prester.Storia del Cristianesimo 1878-2005 - Vol. 8 - Le missioni cattoliche, Periodici San Paolo, Milano, 2005, s. 174

I 1942 aksepterte Pavestolen de facto diplomatiske forbindelser med Japan, og Marella ble gitt «fulle diplomatiske privilegier».TIME Magazine. Rising Sun aT the Vatican 6. april 1942

Apostolisk delegat til Australia, New Zealand og Oseania
Paolo Marella tjenestegjorde så som apostolisk delegat til Australia, New Zealand og Oseania fra 1948 til 1953. 
Apostolisk nuntius til Frankrike
I 1953 utnevnte pave Pius XII ham til apostolisk nuntius til Frankrike.
Kardinal
Pave Johannes XXIII utnevnte Paolo Marella til kardinalprest den 14. desember 1959, med titulærkirken Sant'Andrea delle Fratte. Han deltok i Det andre Vatikankonsil fra 1962 til 1965 og representerte paven som pavelig legat ved flere seremonier i de påfølgende årene. 

Fra 1964 til 1973 tjenestegjorde han som president for Det pavelige råd for ikke-kristne. Den 15. mars 1972 utnevnte Paul VI ham til kardinalbiskop av Porto og Santa Rufina. Fra 1977 til sin død tjenestegjorde han som kardinal subdekan. Han var allerede blitt utnevnt til prefekt for Vatikanbasilikaen i 1961, og etter at Paul VI omorganiserte og omdøpte dette embetet, ble Marella utnevnt til president for Peterskirkena Fabbrica i 1967. Han trakk seg fra denne stillingen den 8. februar 1983, i en alder av 88 år.

Paolo Marella døde i Roma 15. oktober 1984 og ble gravlagt på Campo Verano-kirkegården.

Han var erkeprest for Vatikanbasilikaen og prefekt for Kongregasjonen for Peterskirken 1961–1964, og president for Sekretariatet for de ikke-kristne 1964–1973.

Han ble kreert til kardinal i 1959 av pave Johannes XXIII.

Han deltok ved konklavet 1963 som valgte pave Paul VI, og var også med under Annet Vatikankonsil 1962–1965.
 Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:

 Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
 Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
 Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
 Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
 Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
 Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
 Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
 Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
 Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
 Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
 Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) *1869
 Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) *1900
 Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872-1960) *1916 
 Kardinal Paolo Marella (1895-1984) *1933marella, lest 26. desember 2021

 Referanser 

 Eksterne lenker 
 Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church

Kategori:Italienske katolske biskoper
Kategori:Italienske kardinaler
Kategori:Italienske katolske biskoper utenfor hjemlandet (sendemenn)
Kategori:Pavelige nuntier
Kategori:Ambassadører til Japan
Kategori:Ambassadører til Australia
Kategori:Ambassadører til New Zealand
Kategori:Ambassadører til Frankrike
Kategori:Deltakere på Andre Vatikankonsil
Kategori:Linjen Rebiba
Kategori:Personer fra Roma