Elisabeth Langgässer

Elisabeth Langgässer (født 23. februar 1899 i Alzey i Tyskland, død 25. juli 1950 i Rheinzabern) var en tysk forfatter.

Elisabeth Langgässer var én blant det 20. århundres kristeligorienterte forfattere. Hun stod i den kristne mystikks tradisjon. Ettersom hun var såkalt «halvjøde» ble hun i 1936 underlagt publikasjonsforbud, men hun fortsatte likevel å skrive og fikk utgitt et verk til i Østerrike i 1938, kort tid før landet ble innlemmet i Det tyske rike. 

Hun overlevde den nazistiske jødeforfølgelsen, men én av hennes døtre, Cordelia Edvardson, ble deportert til Auschwitz. Hennes forfatterskap i etterkrigstiden beskjeftiget seg ofte med jødeutryddelsene.

Langgässer ble særlig kjent for sin lyrikk og sine fortellinger og historier. I 1946 publiserte hun romanen Das unauslöschliche Siegel. En siste roman, Märkische Argonautenfahrt, ble på grunn av hennes tidlige død ufullendt.

Elisabeth-Langgässer-Literaturpreis ble innstiftet til minne om henne.

 Verker 
 Der Wendekreis des Lammes (lyrikk) 1924
 Proserpina (fortelling) 1932
 Die Tierkreisgedichte (lyrikk) 1935
 Der Gang durch das Ried (roman) 1936
 Rettung am Rhein. Drei Schicksalsläufe. 1938
 Das unauslöschliche Siegel (roman) 1946
 Der Laubmann und die Rose (lyrikk) 1947
 Der Torso (noveller) 1947
 Untergetaucht
 Glück haben
 Saisonbeginn
 Nichts Neues
 Das Labyrinth (noveller) 1949
 Märkische Argonautenfahrt; (romanfragment) 1950
 Gesammelte Werke (5 bind) posthumt 1959-64
 Ausgewählte Erzählungen posthumt 1984

 Priser og utmerkelser (utvalg) 
  – Georg Büchners pris

 Referanser 

 Litteratur 

 Bernd Kettern: 

 Eksterne lenker 



Kategori:Tyske forfattere
Kategori:Tyskspråklige forfattere
Kategori:Personer fra Landkreis Alzey-Worms
Kategori:Georg Büchners pris