Antonio Caggiano

Antonio Caggiano (1889–1979) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var biskop av Rosario 1934–1959, og erkebiskop av Buenos Aires 1959–1975.

Liv og virke
Prest
Antonio Caggiano fikk sin filosofiske og teologiske utdannelse ved Santa Fe-seminaret. Han mottok presteordinasjonens sakrament den 23. mars 1912, og arbeidet deretter i flere måneder som menighetskapellan. Fra 1913 til 1931 underviste han i presteutdanning i Santa Fe bispedømme og tjenestegjorde som kapellan for Katolsk Aksjon.

I 1933 og 1934 var Antonio Caggiano generalvikar for det argentinske militærordinariatet.
Biskop av Rosario
Den 13. september 1934 utnevnte pave Pius XI ham til biskop av Rosario. Han ble ordinert til biskop den 17. mars 1935 av erkebiskop Filippo Cortesi, den apostoliske nuntius til Argentina. Medkonsekrerende var erkebiskop Nicolás Fasolino av Santa Fe, og Fortunato Devoto, hjelpebiskop i Buenos Aires.

Kardinal
Den 18. februar 1946 kreerte pave Pius XII ham til kardinalprest med titulærkirken San Lorenzo in Panisperna. 

I 1955 ble han forfulgt av Juan Perons regjering.

I 1955 deltok han i den første generalkonferanse for latinamerikanske biskoper i Rio de Janeiro. Etter Pius XIIs død deltok kardinal Caggiano i konklaven i 1958.
Erkebiskop av Buenos Aires
Pave Johannes XXIII utnevnte kardinal Antonio Caggiano til erkebiskop av Buenos Aires den 15. august 1959. Samtidig ble han utnevnt til militærbiskop av Argentina og biskop for de bysantinske troende i Argentina. Innsettelsen i Buenos Aires fant sted den 25. oktober samme år. 

Kardinal Antonio Caggiano deltok i Det andre Vatikankonsil fra 1962 til 1965 og i konklaven i 1963. Han representerte paven ved flere seremonier som pavelig legat.

Den 21. april 1975 aksepterte pave Paul VI hans avskjed som erkebiskop av Buenos Aires og ordinarius for de bysantinske troende. Den 7. juli samme år ble hans avskjed som militærbiskop også akseptert.

Siden Paul VIs motu proprio Romano Pontifici Eligendo fratok alle kardinaler over 80 år stemmeretten i et konklave, deltok han ikke i de to konklavene i 1978. Den 17. desember 1978 ble han kardinal-protoprest, den lengstsittende kardinalpresten. 

Kardinal Antonio Caggiano døde 23. oktober 1979 i Buenos Aires og ble gravlagt i katedralen der.

 Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:
 Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577) 
 Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) * bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595–1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
 Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
 Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
 Pave Klemens XIII (1693–1769) *1743
 Kardinal Alessandro Mattei (1744–1820) *1767
 Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770–1837) *1819
 Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775–1856) *1822
 Kardinal Carlo Sacconi (1808–1889) *1851
 Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829–1892) *1872
 Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843–1913) *1887
 Kardinal Antonio Vico (1847–1829) *1898
 Erkebiskop Filippo Cortesi (1876–1947) *1921
 Kardinal Antonio Caggiano (1889–1979) *1935http://www.catholic-hierarchy.org caggiano, lest 27. desember 2021

 Referanser 

 Eksterne lenker 
  Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church

Kategori:Argentinske kardinaler
Kategori:Argentinske katolske biskoper
Kategori:Deltakere på Andre Vatikankonsil
Kategori:Personer fra departementet San Jerónimo i provinsen Santa Fe
Kategori:Linjen Rebiba