Konghelle

Konghelle var fra middelalderen en by i det daværende norske landskapet Elfsysla, senere Båhuslen, fram til det ble avstått til Sverige i 1658. Som grenseby mot Sverige og Danmark var den strategisk viktig, og på 1100-tallet var den tidvis kongelig residensby og landets faktiske hovedstad. På 1300-tallet mistet den betydning til fordel for Marstrand.

Historie
Middelalderbyen lå ved nordbredden av Nordre elv ca. tre km vest for den nåværende byen Kungälv. Stedet har antagelig hatt tidlig bosetning og kan ha vært en kongsgård på 900-tallet, men de eldste arkeologiske funnene er datert til 1100-tallet. Borgen Ragnhildsholmen og Kastelle kloster ble senere anlagt nær byen. Det tidligere byområdet inngår nå i den nåværende gårdseiendommen Kastellegården, som har navn etter klosteret.

Byen er første gang omtalt skriftlig av Orderic Vitalis omkring 1140, da som en av seks viktige byer i Norge. 

På grunn av byens strategiske beliggenhet ved Norges sørgrense ble Konghelle tidlig et kongelig maktsentrum. Snorre Sturlason forteller at kong Sigurd Jorsalfare bosatte seg der, befestet byen med et kastell med vollgrav og oppførte kongsgård og en kirke.Snorre: Magnussønnenes saga, kap. 19, 32 Forfatteren av Morkinskinna skriver at Sigurd «satte kongsstolen og hovedstaden i Konghelle».Morkinskinna (oversatt av Kåre Flokenes 2004): 264 Det er usikkert hvor kastellet lå, men det antas at det kan ha vært på den nåværende Klosterkullen ved Kastellegården. Konghelle var ikke bare kongenes by, men også en viktig kjøpstad.

I år 1135 ble Konghelle angrepet og herjet av vendiske styrker. De brente kastellet og kirken og plyndret byen, og ifølge Snorre skal de ha røvet med seg et relikvieskrin med en flis av Kristi kors, gitt til kirken av kong Sigurd Jorsalfare. Nærmere et århundre etter vendernes plyndringer i Konghelle skrev Snorre at byen aldri kom seg helt etter angrepet.Snorre: Magnus Blindes og Harald Gilles saga: kap. 9-12 Dette er tilbakevist av seinere historikere.Andreassen 1981: 8 Omtrent samtidig ble Konghelle nevnt i engelske kilder som en norsk by.  

Kong Magnus Lagabøte avla i 1257 sin kongsed på Öckerö (Eikerøyene) på korsrelikvien etter Sigurd Jorsalfare. Det er derfor sannsynlig at relikvien må ha overlevd vendernes plyndringer, og forble i Konghelle, og ikke ble flyttet til Nidaros slik tradisjonen tilsier.Forskning.no: Relikvier styrket troen, hentet 18.12.16. En hypotese knytter det tapte Camminskrinet til relikvien og byen.Flo 2005: 119. 

Fra midten av 1200-tallet ble Konghelle enda viktigere som rikets sørlige utpost under kong Håkon IV Håkonsson. Han oppførte en borg med ringmur på Ragnhildsholmen for å forsvare byen. Borgen ble en effektiv sperring i det nordre elveløpet, som på den tid bare kaltes Elven. Under kong Håkons IVs tid ble også et franciskanerkloster bygget, samtidig som det eldre augustinerklosteret Kastelle kloster fra 1100-tallet ble ombygget.

Mot slutten av århundret innledet kong Håkon V Magnusson en mer aktiv utenrikspolitikk rettet mot sør og øst, og i nærheten av Konghelle anla han den sterke borgen Båhus. Tidlig på 1300-tallet var Konghelle en kort tid et sentrum i hertugdømmet til den svenske Erik Magnusson av Södermanland, kong Håkon Vs svigersønn. Erik ble far til Magnus Eriksson, senere konge av både Norge og Sverige. 


Etter at det sørlige løpet av Göta älv ble utvidet tidlig på 1300-tallet, borgen Båhus ble bygget nærmere elvedelet og Sverige og Norge fra 1319 inngikk i personalunion, mistet Konghelle mye av sin tidligere betydning, blant annet til fordel for Marstrand. Byen brant ned i 1612 og ble senere flyttet til Festningsholmen under Båhus festning for lettere å kunne forsvares. Navnet ble etter hvert uttalt «Kongell», og etter flyttingen ble også skrivemåten «Kongelf» vanligere. Da byen ble svensk i 1658, ble navnet Kungälv innarbeidet.

Kongelig møtested
Konghelle var i middelalderen et viktig møtested for forhandlinger mellom nordiske konger. Snorre skriver at Olav Tryggvason i år 998 her møtte den svenske dronning Sigrid Storråde for å drøfte ekteskap. Hun avslo imidlertid Olavs krav om å la seg kristne, og de skiltes derfor i uvennskap.Snorre: Olav Tryggvasons saga, kap. 61

Omkring 1020 møttes Olav Haraldsson Digre av Norge og Olof Skötkonung av Sverige i Konghelle for å forhandle om en fredsavtale.Snorre: Olav den helliges saga, kap. 94 Her sluttet han i 1025 forbund med den svenske kong Anund Jakob, før de neste år angrep danekongen i Skåne.Snorre, Olav den helliges saga, kap. 134 Ifølge Snorre fant også trekongemøtet i 1101 sted i Konghelle. Der møttes Magnus Berrføtt av Norge, Inge Stenkilsson den eldre av Sverige og Erik Eiegod av Danmark for å slutte fred. Snorre forteller at kong Inges datter Margareta samtidig ble giftet bort til kong Magnus for å bekrefte freden.Snorre: Magnus Berrføtts saga, kap. 15

Arkeologi
Arkeologiske utgravninger av Ragnhildsholmen og Kastelle kloster ble gjort på slutten av 1800-tallet og fram til våre dager. 

I 1862 ble kirkemurer utgravd og det ble gjort et større myntfunn. Bygningslevninger ble avdekket i 1871 og i 1883 avdekket Wilhelm Berg kulturlag. Augustinerklosteret på Klosterkullen ble undersøkt av Berg i 1891-92. I 1950-åra ble det gjennomført flere arkeologiske undersøkelser. Utenfor byen ble Ragnhildsholmen utgravd i 1881-82, Ytterby gamla kyrka i 1927. Kompletterende undersøkelser på Klosterkullen ble foretatt i 1941.Andersson 1981: 18f og 21ff De mest omfattende arkeologiske undersøkelsene var Kungahällaprojektet, et stort tverrvitenskapelig prosjekt i årene 1985–94.Bohusläns museum «Klosterkullen och Kungahalla», besøkt 14. februar 2024. 

Ruinene er åpne for publikum.

 Kjente personer fra Konghelle 
 Jens Colstrup, prest og motstandsmann

 Se også 
 Kungälv

 Referanser 

Litteratur
Andersson, Hans (1981). Rapport: Medeltidsstaden 29: Den tidiga urbaniseringsprocessen konsekvenser för nutida planering. Kungahälla. Stockholm: Riksantikvarieämbetet och statens historiska museer.

Vigerust, Tore Hermundsson (1991). Kastelle kloster i Konghelles jordegods ca. 1160 – 1600 (Upublisert hovedoppgave i historie).
Chorographia Bahusiensis Thet är Bohus Läns Beskrifning, Johan Oedman, Stockholm 1746, s. 90ff
Elfsyssel (Södra Bohus-län) : historiska minnen, samlade ur såväl äldre som nyare verk och urkunder, med afbildningar af de märkvärdigaste fornlämningar, historiska ställen m.m., Gustaf Henrik Brusewitz, Götheborg 1864
Bohusläns historia, [del I], Wilhelm Berg,  Göteborg 1912 
Bohus fästning och Kungälvs stad : kort historik samt vägledning för turister, Eskil Olàn, Seelig & Co, Stockholm 1923
Kungälv : en gammal nordisk mötesplats, Johan Alin, Elof Lindälv, Lars Hofstedt, Göteborgs 1948
Bohusläns historia, prof. Erik Lönnroth, Göteborgs och Bohus läns landsting, Göteborg 1963
Det gamla Kungälv, Sigurd Johansson, Kerstin Berg, Kungälv 1984 ISBN 91-970662-0-6
fynd: tidskrift för Göteborgs arkeologiska museum och Fornminnesföreningen i Göteborg, [2/87], red. Stina Andersson, Stefan Kihlberg, Görgen Månsson, Sören Nancke-Krogh, Göteborg 1987 ISSN 0282-7301
Kulturminnesvårdsprogram, Kungälvs kommun, 1990 ISBN 91-7970-926-5
Kongahälla : sagor och årtal : ett försök till en kortfattad sammanfattning av sagoskatten, Anders Behn, Krönikeförlaget, Göteborg 1995

Eksterne lenker
 Kungälvs-Posten
 Henrik Wergelands dikt om Konghelle

Kategori:Arkeologi i Norge
Kategori:Arkeologiske steder i Sverige
Kategori:Norges historie
Kategori:Sveriges historie
Kategori:Handelssteder
Kategori:Bohuslän 
Kategori:Middelalderen i Norge