Regine Normann

Serine Regine Normann (1867–1939) var en norsk forfatter.  Hun var den første kjente kvinnelige forfatteren fra Nord-Norge.  Hennes forfatterskap omfatter 18 bøker – både sosialrealistiske og historiske romaner, korte fortellinger og en barnebok, nordlandsagn og kunsteventyr. Hun var styremedlem i Den norske Forfatterforening fra 1913 til 1932 og var god venninne med forfatterne Sigrid Undset, Nini Roll Anker og Barbra Ring.

Sammen med sin andre ektemann, forfatteren Tryggve Andersen, var hun kjent i kunstnerkretser for sine litterære selskaper i Stensgaten i Kristiania. Regine Normann er i dag mest kjent for sine to samlinger med kunsteventyr fra 1925 og 1926, som flere ganger er gjenutgitt med tittelen Ringelihorn, siste gang i 2017 til hennes 150-årsdag.

 Livsløp 
Serine Regine Normann ble født i 1867 på gården Mårsund i Bø i Vesterålen. Hennes foreldre var Tina Amalia Lockert og skolelærar Mikkel Normann.Nordland fylke, Bø, Klokkarbok nr. 891C02 (1856-1870), Fødde og døypte 1867-1868, side 150 Fire år gammel ble hun farløs,Nordland fylke, Bø, Ministerialbok nr. 891A06 (1870-1878), Døde og gravlagde 1872, side 189. og hennes mor ble sittende tilbake med fem barn under 8 år. Serine Regine ble bortsatt til slektninger utenfor Harstad. Hun flyttet tilbake til Mårsund 11 år gammel, men bodde hos morbror, fordi mora hennes hadde giftet seg på nytt og flyttet fra gården. Etter konfirmasjonen arbeidet Serine Regine en periode på prestegården i Bø som guvernante for prestens barn. Hun havnet, bare 17 år gammel, i et ulykkelig ekteskap med den 21 år eldre klokkeren og læreren Peder Johnsen.

Regine Normann begynte å skrive mot sin første ektemanns vilje, og hun skjulte manuskriptet i en hule i fjellet. I dag er denne hula i Eidet – Sinahula – oppkalt etter henne, og den har blitt et viktig kulturminnested i Vesterålen.

Allerede under hennes første ekteskap fant hun arbeid som vikarlærer ved noen skoler i Malnes i Vesterålen. I 1894 drog hun til Kristiania for første gang for å ta lærerinneutdannelse, denne gangen med ektemannens samtykke. Noen år senere forlot hun ektemannen og Vesterålen i all hjemmelighet og flyktet til Kristiania for å avlegge lærerprøve ved Olaf Bergs høiere lærerindeskole i Kristiania 1897. Hun ble innsatt som lærerinne ved Kristiania folkeskole 1901.

 Lærerinne og forfatterinne i Kristiania 
Hennes første roman Krabvaag ble utgitt i 1905. Det var selveste Henrik Ibsen som støttet hennes første manus, skrevet i skjul under det første ekteskapet i Vesterålen, slik at honoraret for utgivelsen gav henne muligheten til å betale skilsmissen.

Fra begynnelsen an brukte hun alltid Regine Normann som forfatternavn. Hennes private navn i ekteskapet med Peder Johnsen var Sina Johnsen. Etter at hun giftet seg med Tryggve Andersen i 1906, ble hun hetende fru Normann-Andersen. Dette ekteskapet ble oppløst i 1913. Først etter denne skilsmissen ble Regine Normann også hennes private navn.

Etter hvert kom Regine Normann inn i Oslos forfatterkretser og ble en viktig stemme i samfunnsdebatten. Hun ble medlem av Den norske Forfatterforening i 1906, der hun var styremedlem fra 1913 til 1932. Hun publiserte i forskjellige aviser, ikke bare litterære tekster, men også debattekster. På denne måten viste hun allerede i 1917 som en av de forste stor innsats for bevaringen av polarskipet Fram.

Regine Normann sa selv at hun hadde to livsverk, både som forfatter og lærer. Frem til pensjonen i 1932 hadde hun en fulltidsjobb som lærer ved Sofienberg skole. Hun var en elsket og respektert lærer som var kjent som eventyrforteller. To av hennes romaner er lagt til Kristiania og tar opp problematikken knyttet til kvinners yrkesmessige selvrealisering.

Hun var med i Kirke- og undervisningsdepartementets rådgivende komité for skoleboksamlinger fra den ble opprettet i 1915 til 1936 da skoleboksamlinger ble en realitet. Hun var dessuten blant de første som oppdaget potensialet for skolekringkasting.

 Stensgate 3 
Allerede fra 1905 bodde Regine Normann i Stensgaten, først i Stensgate 5 sammen med ektemannen Tryggve Andersen. I 1910, etter deres lange opphold i Tyskland, flyttet hun til leiligheten i andre etasje i Stensgate 3 der hun ble boende i nesten tretti år. I årene hun var gift med Tryggve Andersen var ekteparet kjent for sine litterære selskaper. Men også etter skilsmissen ble Stensgate 3 en kjent adresse i kunstnerkretser.

Regine Normann var berømt for sin nordnorske gjestfrihet, hun likte å skjemme bort sine gjester med hjemmelaget mat. På lille julaften var det tradisjon å kose seg med god mat hos Regine i Stensgate 3.

Like før Regine Normann flyttet tilbake til Nord-Norge i 1939, fikk hun brev fra en av sine venninner, Sigrid Undset, som skrev: "Og takk for alt i disse årene vi har kjent hverandre og har vært sammen av og til. Jeg kommer til å savne dig, og savne det elskelige tilfluktstedet i Stensgate 3 så ofte jeg tenker på deg, og det blir nok ikke sjelden".

 Forbindelser til Nord-Norge 
Regine Normann bodde og virket riktignok i hovedstaden i flere tiår, men hun hadde alltid tette bånd nordover. I skoleferien reiste hun med jevne mellomrom til Vesterålen for å besøke sin mor og andre slektninger, og flere ganger fikk hun stipend for studiereiser nordpå.

Vesterålens natur og den nordnorske folketradisjonen ble en inspirasjon for store deler av hennes verk. Åtte romaner, vel halvparten av novellene hennes og omtrent alle eventyrene og sagnene er bygd på nordnorsk stoff. Derfor blir Regine Normann som oftest betegnet som heimstaddikter, en tittel som har til følge at man kan lett overse de store menneskelige temaer hennes tekster berører og utdyper.

I juni 1939 flyttet Regine Normann fra Oslo til sin fars gård på Steinsland i Skånland kommune der hennes bror levde. Men bare noen uker senere ble hun syk, og hun døde 14. august 1939. Hun ble begravd på Skånland kirkegård i Evenskjer.

 Medlemskap og verv 
 1913–1932: Styremedlem i Den norske Forfatterforening
 1915–1936: Medlem i Kirke- og undervisningsdepartementets rådgivende komité for skoleboksamlinger
 ????–????: Nordlændingernes Forening

 Utmerkelser 
For sitt forfatterskap og sitt kulturelle arbeid ble Regine Normann tildelt flere ordener:
 ????: Medalje fra Nordlandets dameforening 
 1928: Pegasus-orden fra Den norske Forfatterforening
 1932: Petter Dass-medalje, Nordlændingernes Forenings æresmedalje
 1937: Kongens fortjenstmedalje i gull, overrakt av Sigrid Undset

 Forfatterskap 
Regine Normanns forfatterskap kan deles inn i tre faser når det gjelder sjangertrekk og tematisk innhold.

Den første fasen, 1905–1908, omfatter to samtidsromaner, Krabvaag og Stængt (1908), samt en samling fortellinger, Bortsat (1906). I denne første fasen av forfatterskapet kan man i hennes tekster lett gjenkjenne momenter fra hennes egen livshistorie i Vesterålen.

Den andre fasen av forfatterskapet, 1910–1921, omfatter syv romaner, en barnebok og en antologi. Her varierer temaer og sted. To romaner foregår i hovedstaden og handler om en lærerinnes konflikt mellom yrkesutfoldelse og ekteskap. To historiske romaner er plassert i Vesterålen. Tre samtidsromaner tar opp kvinnens stilling i ekteskapet og samfunnet, samt religiøs problematikk.

I den tredje fasen av forfatterskapet, 1922–1934, gav Regine Normann ut seks bøker med korte fortellinger, eventyr og sagn. Hun forlot realismen og romanformatet og gikk over til fantastisk diktning. Hun utnyttet sin kompetanse om nordnorsk folkeeventyr, men det hun skrev var kunsteventyr man kunne sammenligne med verker av Hans Christian Andersen.

Regine Normann kom i kontakt med eventyrskatten gjennom sitt yrke allerede som lærer i Vesterålen og hun utviklet sine eventyr i møte med skolebarn. Flere av hennes eventyr utspiller seg i et nordnorsk landskap og er preget av nordnorsk mentalitet og verdensbilde. De vonde maktene vi møter hos Regine Normann virker farligere enn dem vi kjenner fra P. Chr. Asbjørnsen og  Jørgen Moe. Følelsene er sterkere, og det står mer på spill. Heltene er som oftest barn. Omskapingsmotivet er kjent fra mange eventyr, men hos Regine Normann kan en person bli omskapt til et dyr fra den nordnorske fauna, som for eksempel ørn, ravn eller oter. Gjennom sin eventyrdiktning har Regine Normann utvidet forståelsen for sin egen landsdel, og vist at “det norske“ er mer komplekst og variert enn mange kanskje har forestilt seg.

 Minnesmerker og æresbevisninger 
alt=hurtigbåt med fart mot høyre fyller hele bildeflaten|miniatyr| Hurtigbåten «Regine Normann».
 Stiftelsen Regine Normann 
Stiftelsen Regine Normann med kontor i Bø, Vesterålen, ble opprettet i 2001 og har som formål å gjøre forfatterens liv og forfatterskap allment kjent. Nyutgivelser av hennes verk er et ledd i dette arbeidet som baseres på frivillighet. Stiftelsen har ingen ansatte.

 Utstilling på Bø Museum 
Bø Museum, som er en del av stiftelsen Museum Nord, har en permanent utstilling viet Regine Normanns liv og virke.

 Reginedagan 
Festivalen Reginedagan arrangeres årlig siden 2000 i Bø i Vesterålen i slutten av juli, rundt hennes bursdag. Festivalen omfatter konserter, åpen gård, teaterforestilling, vandring til Sinahula, fagseminar, litterær salong og festkveld.

 Blå plakett i Oslo 
Hennes hjem i Stensgate 3 i Oslo ble merket med en blå plakett av Oslo Byes Vel tirsdag 22. august 2017. Regine Normanns skilt ble finansiert ved kronerulling på bidra.no knyttet til hennes 150-årsdag.

 Fly, skip, forelesningssal og gate 
Normann har siden 2014 vært «halehelt» på halevingen av Norwegian-passasjerflyet LN-NGS. Hurtigbåten Regine Normann som går mellom Bodø-Steigen-Svolvær er også oppkalt etter Normann.

En forlesningssal på hovedcampus på Nord universitet i Bodø og en gate i Bodø er oppkalt etter henne.

 Bibliografi 

 1905: Krabvaag. Skildringer fra et lidet fiskevær
 1906: Bortsat
 1908: Stængt
 1910: Barnets tjenere
 1911: Faafængt
 1912: Dengang
 1913: Eiler Hundevart
 1915: Riket som kommer
 1916: Den graa kat og den sorte. Fortælling for gutter og piker
 1916: Til guttene mine ute i den vide, vide verden
 1917: Berit Ursin
 1921: Havørnens nabo
 1922: Min hvite gut og andre fortællinger
 1925: Eventyr
 1926: Nye eventyr
 1927: Nordlandsnatt
 1930: Det gråner mot høst. Nordlandssagn
 1934: Usynlig selskap

 Referanser 

 Litteratur 
 Elster, Kristian (1934): Illustrert norsk litteraturhistorie, bind 6, Oslo: Gyldendal Norsk Forlag 
 Myrbakk, Stein Arve (1994): Forordet til Eventyr (faksimileutgaven), ISBN 82-90412-45-2
 Willumsen, Liv Helene (1997): Havmannens Datter. Regine Normann - et livsløp, Oslo: Aschehoug forlag
 Willumsen, Liv Helene (red.) (2005): Regine Normann i hundre år, Tromsø: Eureka forlag

 Eksterne lenker 

  Stiftelsen Regine Normann, Bø i Vesterålen
  Reginedagan, årlig festival, Bø i Vesterålen
  Artikkel i Dagbladet 5. august 2002 om Regine Normann

  Slektsinformasjon om Regine Normann
  Regine Normann: "Den sisste bøn". Maleren Ludvig Skramstad in memoriam

Kategori:Norske barnebokforfattere
Kategori:Norsk folkedikting
Kategori:Norske romanforfattere
Kategori:Kongens fortjenstmedalje i gull
Kategori:Personer fra Bø kommune i Nordland