VM i fotball 1990

VM i fotball 1990 ble arrangert i Italia. Det ble vunnet av , som slo  1-0 i en finale mellom forrige VMs to finalister. Denne gangen med motsatt utfall.

Med sin tredje tittel (og tre andreplasser) ble Tyskland tidenes mestvinnende nasjon i VM, inntil  vant sitt 4. mesterskap i 1994. Tysklands trener, Franz Beckenbauer, ble den andre spilleren, etter Mário Zagallo, som ble verdensmester både som spiller (i 1974) og som trener. 

Turneringsformatet var uendret fra 1986: 24 kvalifiserte lag spilte i seks grupper à fire lag. 16 lag gikk videre til cupsluttspillet: de to beste lagene i hver gruppe pluss de fire beste tredjelagene. 

VM ble innledet med en overraskelse da tittelforsvareren Argentina tapte 0-1 for  i åpningskampen. Kamerun ble mesterskapets store overraskelse, og ble den første afrikanske nasjonen som gikk til kvartfinalen. De tapte 2-3 på overtid i kvarfinalen mot  etter å ha ledet 2-1. Kameruns Roger Milla gjorde comeback spesielt for VM, og ble en internasjonal superstjerne i en alder av 38. 

Argentina kom sterkt tilbake etter tapet mot Kamerun, og gikk helt til finalen. På vei til finalen slo de ut Brasil i åttendedelsfinalen, og i semifinalen ble de det første laget i turneringen som scoret mot . De vant over Italia etter straffekonkurranse, da stillingen etter ekstraomgangene var 1-1. 

Italieneren Salvatore Schillaci ble toppscorer med seks mål, ett mål i hver kamp han spilte. «Toto» hadde faktisk bare spilt én kamp for Italia før VM. 

I Norge ble flere av kampene sendt uten kommentatorer fordi NRK var i streik. I 1990 startet streiken 02.00 natt til tirsdag 19. juni, og den varte i 25 dager.NRK-streik kan ramme fotball-VM, vg.no.

Dette verdensmesterskapet har rekorden for færrest scorede mål per kamp. FIFA mente dette skadet sporten, og for å få mer angrepsvillig fotball endret de poengsystemet etter VM, med å øke fra 2 til 3 poeng for seier. Dette var dermed siste VM hvor seier medførte 2 poeng i gruppespillet.

 Arenaer  
 Roma Milano Napoli Torino Stadio Olimpico San Siro Stadio San Paolo Stadio delle Alpi Kapasitet:  Kapasitet:  Kapasitet:  Kapasitet:  200px 200px 200px 200px Bari Firenze Stadio San Nicola Stadio Comunale Kapasitet:  Kapasitet:  200px 200px Genova Cagliari Stadio Luigi Ferraris Stadio Sant'Elia Kapasitet:  Kapasitet:  200px 200px Verona Udine Bologna Palermo Stadio Marc'Antonio Bentegodi Stadio Friuli Stadio Renato Dall'Ara Stadio La Favorita Kapasitet:  Kapasitet:  Kapasitet:  Kapasitet:  200px 200px 200px 200px

Kvalifisering
116 lag ble registrert til VM / kvalifisering til VM, herunder Italia som vertsnasjon og Argentina som regjerende verdensmester, begge disse var automatisk kvalifisert. De 22 gjenværende plassene i sluttspillet ble dermed fordelt mellom de ulike kontinentale konføderasjonene med i utgangspunktet 114 nasjoner i kvalifiseringsspill. Imidlertid ble noen av disse nektet deltakelse, mens andre trakk seg, så kun 103 lag endte opp med å delta i kvalifiseringen.

Tretten plasser ble gitt til UEFA lag (Europa), to til CONMEBOL lag (Sør-Amerika), to til CAF lag (Afrika), to til AFC lag (Asia), og to til CONCACAF lag (Nord og Sentral-Amerika og Karibia). Den siste plassen ble avgjort gjennom en play-off mellom et CONMEBOL lag og et lag fra OFC (Oceania).

Både  og  ble diskvalifisert i løpet av kvalifiseringen: førstnevnte for å sende en for gammel spiller i en ungdomsturnering, sistnevnte etter at keeper Roberto Rojas lot som om han hadde blitt skadet av fyrverkeri kastet fra tribunen, som medførte at kampen ble umiddelbart avsluttet. Chile var også nektet deltakelse i kvalifisering til VM i fotball 1994 for dette.

Tre lag kvalifiserte seg til VM for første gang: ,  og .

Blant land som returnerte etter lange fravær fant man Egypt, som kvalifiserte seg for første gang siden 1934; , som var med for første gang siden 1950; , for første gang siden 1962; og , som sist var med i 1970.

Lag som ikke klarte å kvalifisere seg var bl.a. Danmark, Frankrike, Polen og Ungarn.

Gruppespill 
Gruppe A 

 Lag Poeng S V U T + —   6 3 3 0 0 4 0   4 3 2 0 1 6 3  Østerrike 2 3 1 0 2 2 3   0 3 0 0 3 2 8 
  1 - 0 Østerrike  1 - 5   1 - 0  Østerrike 0 - 1  Østerrike 2 - 1   2 - 0 

Gruppe B 

 Lag Poeng S V U T + —  4 3 2 0 1 3 5  3 3 1 1 1 4 3  3 3 1 1 1 3 2  2 3 1 0 2 4 4 
  0 - 1   0 - 2   2 - 0   2 - 1   0 - 4   1 - 1 

Gruppe C 

 Lag Poeng S V U T + —  6 3 3 0 0 4 1  4 3 2 0 1 3 2  2 3 1 0 2 2 3  0 3 0 0 3 3 6 
  2 - 1   1 - 0   1 - 0   1 - 2   1 - 2   1 - 0 

Gruppe D 

 Lag Poeng S V U T + —   5 3 2 1 0 10 3   4 3 2 0 1 6 5   3 3 1 1 1 3 2   0 3 0 0 3 2 11 
  0 - 2   4 - 1   1 - 0   5 - 1   1 - 1   4 - 1  

Gruppe E 

 Lag Poeng S V U T + —  5 3 2 1 0 5 2  4 3 2 0 1 6 3  3 3 1 1 1 2 3  0 3 0 0 3 1 6 
  2 - 0 Sør-Korea  0 - 0  Sør-Korea 1 - 3   3 - 1  Sør-Korea 0 - 1   1 - 2 

Gruppe F 

 Lag Poeng S V U T + —  4 3 1 2 0 2 1  3 3 0 3 0 2 2  3 3 0 3 0 2 2  2 3 0 2 1 1 2 
  1 - 1   1 - 1   0 - 0   0 - 0   1 - 0   1 - 1 

Cupspill
Oversikt
I åttedelsfinanelene spilte de fire gruppetreerne mot fire gruppevinnere, mens de to gjenværende gruppevinnerne møtte to gruppetoere. De gjenværende fire gruppetoerne ble satt opp mot hverandre.

Åttendedelsfinaler  
¨

¨

¨

¨


25. juni 1990 

  0 - 0 (e.e.o.)(5 - 4 str.konk.) 

25. juni 1990


26. juni 1990

  2 - 1 (e.e.o.) 

26. juni 1990

  1 - 0 (e.e.o.) 

Kvartfinaler 

30. juni 1990 

   0 - 0 (e.e.o.)(3 - 2 str.konk.)  

30. juni 1990

   1 - 0  

1. juli 1990

   1 - 0  

1. juli 1990
   3 - 2 (e.e.o.)  

Semifinaler 

3. juli 1990 

   1 - 1 (e.e.o.)(4 - 3 str.konk.)  

4. juli 1990

   1 - 1 (e.e.o.)(4 - 3 str.konk.)   

Bronsefinalen 

7. juli 1990 

   2 - 1  

Finalen 

8. juli 1990 

   1 - 0   

Toppscorere

 Nr. Spiller Mål 1  Salvatore Schillaci 6 2  Tomas Skuhravy 5 3  Gary Lineker 4 3  Roger Milla 4 3  Lothar Matthäus  4 3  Míchel 4 7  Jürgen Klinsmann  3 7  Rudi Völler 3 7  Andreas Brehme 3 7  David Platt  3

 Rekorder  

For første gang ble begge semifinalene avgjort på straffesparkkonkurranse. 
Dette verdensmesterskapet har rekorden for færrest scorede mål per kamp.  

Finalerekorder: 
For første gang nådde et land finalen i tre VM på rad: Vest-Tyskland hadde allerede tapt finalene i 1982 og 1986. Denne prestasjonen er senere gjentatt av Brasil i 1994, 1998 og 2002 med enda bedre resultat, to VM-titler på tre finaler. 
Argentina og Vest-Tyskland spilte også finalen i forrige VM, den gang med Argentina som vinner. 
For første gang ble mer enn en spiller utvist i en VM-finale: To argentinske spillere fikk det røde kortet av dommer Edgardo Codesal.
For første gang scoret det tapende laget ingen mål. Vest-Tyskland vant på et straffespark i det 85. minutt, scoret av Andreas Brehme etter en mye omdiskutert felling av Rudi Völler. 
Dette var det siste verdensmesterskapet tre av nasjonene deltok som politiske enheter: Vest-Tyskland ble gjenforent med Øst-Tyskland kort tid etter mesterskapet, Tsjekkoslovakia ble delt i Tsjekkia og Slovakia, og Sovjetunionen ble delt opp i flere republikker.



 Referanser 


Kategori:Fotballturneringer i Italia