Kingston upon Hull

Hull (formelt City of Kingston upon Hull, men selv byens myndigheter bruker normalt kun kortformen) er en by og en enhetlig myndighet i East Riding of Yorkshire i det nordlige England. Den ligger på nordsiden av Humber, og elven Hull renner gjennom byen. Byen dekker et areal på 71,45 km² og hadde 256 406 innbyggere i 2011.

Byen er en av de få i England med status som city som ikke er katedralby. Til gjengjeld har den Holy Trinity Church, som muligens er landets største sognekirke. Byen har et stort museumsområde, som inkluderer Hull and East Riding Museum, Wilberforce House, Ferens Gallery, Maritime Museum, Streetlife and Transport Museum, Spurn Lightship og andre severdigheter. Humber Bridge er verdens tredje lengste hengebro med ett spenn. 

Det er to universiteter i byen, University of Hull og University of Lincoln, Hull. 

Byen er den eneste i Storbritannia som har sitt eget telefonselskap. Kingston Communications ble grunnlagt i 1910-årene som et offentlig selskap. Det er nå privatisert, men er fortsatt det eneste teleselskap i landet som kun tilbyr sine tjenester i ett enkelt område. Telefonkioskene i Hull er kremfargede, mens de i resten av landet er røde. 

I Hull ligger en danske sjømannskirken med navnet Church of St. Nikolaj.

Byens viktigste fotballklubb er Hull City AFC. Det er også to rugbylag, Hull FC og Hull Kingson Rovers. 

Utelivet i byen har lansert slagordet «it's never dull in Hull» («Det er aldri kjedelig i Hull»).

 Historie 

Den eldste bosetningen som er kjent på stedet het Wyke eller Wyke upon Hull. Den ble antagelig opprettet fra cistercienserklosteret Meau noen kilometer oppover langs elven Hul for å ha et sted å skipe ut klosterets ullprodukter fra. Edvard I av England så at det var strategisk viktig å kontrollere en havn i området, som ikke er langt fra grensen til Skottland. Han grunnla derfor en planlagt by over den gamle landsbyen, og denne fikk navnet King's Town upon Hull, som etterhvert ble sammentrukket til Kingston upon Hull. Det kongelige charteret ble utstedt 1. april 1299, og er bevart i laugshallens arkiv. 

I 1440 fikk Hull status som city. Byen ble samtidig utskilt fra Yorkshire, og fikk status som et eget grevskap med kontroll over omegnen, som ble kalt Hullshire.  I senmiddelalderen var byen en viktig havn, hvor det ble drevet handel med blant annet Nord-Tyskland og de baltiske landene. 

I 1642 erklærte Hulls guvernør, sir John Hotham, at han støttet parlamentarianerne, og han nektet Karl I adgang til byen og dens store arsenal. Hotham ble erklært som forræder, men ble benådet av parlamentarianerne. Ironisk nok ble han senere henrettet av parlamentarianerne da han senere forsøkte å skifte side. Disse hendelsene var et forspill til borgerkrigen, siden Karl I ikke så annen mulighet enn å beleire byen. Dette utløste åpen konflikt mellom parlamentarianerne og rojalistene

Hull tjente godt på havnen langt inn i det 20. århundre, men har mistet mye av inntektene. Først forsvant hvalfangsten, og deretter stopper dyphavsfisket etter Torskekrigen med Island 1975–1976. Havnen brukes fortsatt til transport av eksport- og importvarer og til fergetrafikk til Rotterdam og Zeebrugge. 

FV Gaul, tråleren som sank utenfor Norge under mystiske omstendigheter i 1974, var fra Hull. Dette var det største enkelttapet av menneskeliv den engelske fiskeflåten har hatt i fredstid.

Fra 1974 til 1996 var Hull ikke lenger et selvstendig grevskapsdistrikt, men ble styrt som en del av East Riding. I 1996 ble East Riding delt i to enhetlige myndigheter, Hull og East Riding of Yorkshire, og grevskapet gikk over til å være en seremoniell enhet.

 Referanser 

 Eksterne lenker 



Kategori:Bosetninger etablert på 1100-tallet
Kategori:Havnebyer i Storbritannia
Kategori:Havnebyer ved Nordsjøen