Kunlunfjellene

Kunlunfjellene eller Kunlun Shan (forenklet kinesisk: 昆仑山; tradisjonell kinesisk: 崑崙山; pinyin: Kūnlún Shān, mongolsk: Хөндлөн Уулс) er en av de lengste fjellkjeder i Asia, og er mer enn 3 000 km lang.

Den løper langs Kinas vestgrense sørover ved siden av Pamirfjellene, og bøyer så av mot øst og danner fjellryggen som avgrenser Tibetplatået i sør fra Tarimbekkenet, med Taklamakan og Gobiørkenen, i nord. 

Kunlunfjellene kan i det vesentlige deles mellom Prsjevalskifjellene som ligger i nordranden av Tibetplatået, og Marco Polo-fjellene, som også grenser til Tibetplatået og dessuten sørranden av Qaidam-bekkenet. Fra Prsjevalskifjellene utløper mot nordøst fjellpartiet Nan Shan. Den østlige fortsettelsen kalles Qinling Shan.

Fjellkjeden har over 200 fjelltopper på over  6 000 moh. De tre høyeste toppene er Liushi Shan (7 167 m), Ulugh Muztagh (6 973 m) og Bukadabang Feng (6 860 m). I 2001 ble området utsatt for et kraftig jordskjelv.

En sørlig utløper av Kunlunfjellene danner vannskillet mellom tilfangsbassengene til Kinas to lengste elver, Yangtze og Huang He.

Kunlunfjellene har gitt navn til det amfibiske landingsskipet «Kunlun Shan».

 Mytologi 
Kunlunfjellene går igjen i kinesisk mytologi og ble ansett som det taoistiske paradis. Den første som ifølge legendene besøkte dette paradiset var kong Mu (1001-947 f.Kr.) fra Zhou-dynastiet. Han skal ha oppdaget jadepalasset til Huang-Di, den mytiske gule keiser (som ble betraktet som den kinesiske kulturs far), og møtt Xi Wangmu (eller Hsi Wang Mu), Vestens kongelige mor, som også hadde sitt bosted i disse fjellene.

 Referanser 

 Eksterne lenker 

Kategori:Fjellkjeder i Kina
Kategori:Xinjiang
Kategori:Fjell i Tibet
Kategori:Taoismen