Llantrisant

Llantrisant (walisisk for «De tre helgeners land») er en by i Rhondda Cynon Taf, Wales. Den ligger innenfor de historiske grevskapsgrensene til Glamorgan ved elvene Ely og Clun, og er best kjent som stedet hvor Royal Mint, som lager alle britiske mynter, holder til. De tre helgenene i byens navn er Illtyd, Gwynno og Dyfodwg. Llantrisant er en bosetning på en ås, i en høyde av 174 m over havet. Byen hadde 15 313 innbyggere i 2011,Town population 2011, Arkivert fra originalen den 17. november 2015 men i henhold til folketellingen i 2021 har byen en befolkning på 14 280 innbyggere.«Llantrisant Community in Wales», City Population

Severdigheter i byen inkluderer Royal Mints museum, ruinene av festningen Llantrisant Castle og et designsenter. Legen og politisk aktivist for walisisk nasjonalisme, William Price (1800–1893), kjent for å ha introdusert kremasjon i det moderne Storbritannia, bodde i byen. Han var også involvert i den ny-druidiske religiøse bevegelsen og historikere har karakterisert Price som en av de viktigste og eksentriske skikkelsene i Wales i løpet av viktoriatiden.Powell, Dean (2005): Eccentric: The Life of Dr. William Price. Llantrisant, Wales: Dean Powell. ISBN 978-0-9550854-0-6; s. 3. En statue av ham står på byens torg Bull Ring, «Llantrisant timeline», Llantrisant Town Trust. Arkivert fra originalen den 5. september 2012 et sted som i sin tid ble benyttet for oksekamp, en blodsport hvor en okse slåss mot hunder. Det ble forbudt i 1827 grunnet uregjerlige folkemengder.

 Historie 

Det finnes bevis for bosetninger i og rundt Llantrisant som strekker seg tilbake over tre årtusener. To gravhauger fra bronsealderen ligger på Mynydd Garthmaelwg, på motsatt side av Ely-dalen. «East round barrow, the beacons, Mynydd Garthmaelwg (93072)», Coflein. RCAHMW. «West round barrow, the beacons, Mynydd Garthmaelwg (93176)», Coflein. RCAHMW. En bautastein som er 1,05 meter høy og 1,68 meter bred, muligens fra bronsealderen, ble oppdaget i Miskin under utgravninger før byggingen av motorvei M4. «Miskin Menhir, not in situ (225899)», Coflein. RCAHMW. En borg fra jernalderen står på Rhiwsaeson Hill. Innhegningen, nå kjent som Caerau Hillfort, måler 230 meter ganger 180 meter. «Caerau Hillfort, Rhiwsaeson, Llantrisant (93037)», Coflein. RCAHMW.

En fast bosetning har eksistert på dette stedet fra minst begynnelsen av 500-tallet, da poeten Aneirin skrev om «de hvite husene i Glamorgan» da han refererte til Llantrisant. Området ble erobret rundt 1246 av Richard de Clare, som bygde festningen Llantrisant Castle. Det antas at de Clare etablerte Llantrisant som borough. Davies, John et al (2008): The Welsh Academy Encyclopaedia of Wales. ISBN 978-0-7083-1953-6; s. 507.

I 1346 fikk Llantrisant et kongelig charter måneder før bueskytterne fra byen hjalp Edvard den svarte prinsen (den eldste sønnen til kong Edvard III av England) med å vinne en seier mot den franske hæren i slaget ved Crécy 26. august 1346. Langbuemennene fra Llantrisant var avgjørende for at den engelske langbuen ble det foretrukne missilvåpenet for den engelske kronen i middelalderen.

Llantrisant var en av de åtte borough som utgjorde Glamorgan borough etter Unionsloven, en status den hadde frem til 1918.

 Kultur 

Den svært gamle tradisjonen med «beating the bounds», det vil si å vandre rundt  en eiendoms grensene,«Episode 44: Perambulating the Bounds», Hub History. 3. september 2017. er en gammel skikk fra før den normanniske erobringen, som fortsatt praktiseres i deler av England, Wales og regionen New England i USA,. Hensikten er å opprettholde et felles mentalt kart over eiendomsgrenser,Soth, Amelia (2020): «Beating the Bounds». JSTOR Daily. vanligvis hvert syvende år. «Mayor wades in as Yorkshire townsfolk stake claim to borders in ancient custom», Yorkshirepost.co.uk. 30. august 2018. Praksisen opprettholdes i Llantrisant hvert sjuende år hvor lokale barn blir sent av voksne til grensesteinene til den gamle borough. Riten var ment som en påminnelse til hver generasjon om viktigheten av bygrensene. Barna holdes under armene og beina, og kastet over hver av grensesteinene. Det antas at «slå grensene» startet i 1346, da Llantrisant ble tildelt sitt kongelige charter. Dette ga folk frihet til å handle uten å betale bompenger innenfor grensene til den tidligere borough. Arrangementet blir nå sett på som en rent historisk tradisjon og et sosialt arrangement til fordel for fellesskapet. «Boys 'bounced' in bizarre tradition», BBC News. 7. juni 2003.

Ved nærliggende Tarren Deusant finnes en kilde med uvanlige petrosomatoglyfiske utskjæringer i bakken av ansiktene til to helgener,«Tarren Deusant», Wales History, BBC«Tarren Deusant - Holy Well or Sacred Spring in Wales in Mid», The Megalithic Portal

Gamlebyen i Llantrisant har fire puber: New Inn, Bear, Wheatsheaf og Cross Keys Hotel. Tidligere lå puben Rock and Fountain i Bull Ring, som ble hjemmet til den opprinnelige Llantrisant Workingmen's Club, grunnlagt i mai 1953 av Seth Morgan, frimann av Llantrisant.

 Referanser 

 Litteratur 
 Sharp, Mick (1997): Holy Places of Celtic Britain. Blandford. ISBN 1-85079-315-8. Pps. 32–33.
 Powell, Dean (2002): ''Llantrisant Revisited", Tempus Publishing Ltd.

 Eksterne lenker 


Kategori:Byer i Rhondda Cynon Taf