Jens-Halvard Bratz

Jens-Halvard Bratz (1920–2005) var en norsk industrileder og politiker (H). Han var administrerende direktør i familiebedriften Grorud Jernvarefabrikk i nesten 20 år og hadde mange tillitsverv i industriens organisasjoner. Bratz var industriminister i Willoch-regjeringen fra 1981 til 1983.

 Familie og yrkesliv 
Han vokste opp på Furuset i daværende Aker kommune og bodde også der som voksen. Han var i hele sitt liv friluftsinteressert og sterkt knyttet til Østmarka.

Han var sønn av Ragnvald Bratz, som drev Grorud Jernvarefabrikk.

Jens-Halvard Bratz tok artium ved Oslo handelsgymnasium i 1940 og begynte i produksjonen, «på gulvet», på farens fabrikk. Under okkupasjonen var han aktiv motstandsmann i Distrikt 13 i Milorg. Etter frigjøringen i 1945 hadde han studieopphold i Storbritannia og USA.

Jens-Halvard Bratz giftet seg i 1946 med hoffdame Sissel Lie (1922–1983), datter av Trygve Lie, og som enkemann giftet han seg i 1985 med Evelyn Heje, datter av skipsreder Jørgen Johannes Lorentzen.

Bratz «gikk gradene» på fabrikken gjennom innkjøp, lønnsforhandlinger, personalsaker og salg, og etter hvert representerte han bedriften i eksterne forhandlinger og organisasjoner. I 1962 overtok han som administrerende direktør for 400 ansatte. Bratz ble en avholdt og respektert leder.

Boligbyggingen etter krigen førte til en sterk ekspansjon av bedriftens virksomhet, og antall ansatte økte til om lag 600. Nye produkter ble sagblader, håndsager og skogsverktøy. Grorud Jernvarefabrikk tok etter hvert store markedsandeler både i USA og Europa.

Bratz hadde mange verv i bedrifter og organisasjoner, blant annet formann i Jern- og Metallvarefabrikkenes Landsforening 1965–1968, formann i Oslo krets av Mekaniske Verksteders Landsforening 1970–1981, president i Norges Industriforbund 1971–1973 og ordfører i sentralstyret i Norsk Arbeidsgiverforening 1979–1981 og 1983–1985.

 Politiske og offentlige verv 
Han var formann i Høyres økonomistyre 1974–1981 og medlem av Høyres sentralstyre og arbeidsutvalg. Som statsråd 1981-1983 var han også medlem av Høyres sentralstyre. Han ble utnevnt til industriminister i Kåre Willochs regjering 14. oktober 1981. Bratz var med sine 61 år regjeringens eldste. Med seg i Industridepartementets politiske ledelse hadde han statssekretær Arnulf Ingebrigtsen og politisk rådgiver Kristin Clemet.

Som industriminister var han omstridt, noe som i ettertid gjerne tillegges hans manglende politiske erfaring heller enn hans faglige kvalifikasjoner. Blant problemene som tårnet seg opp var Kongsberg Våpenfabrikk-saken, med store avvik i forhold til budsjett for statsbedriften. Dette var ikke et enestående eksempel i forhold til andre statsbedrifter. Ifølge Erna Solberg sørget Bratz for en snuoperasjon i norsk industripolitikk, bort fra 1970-årenes omfattende selektive støtteordninger, og la grunnlaget for ny vekst. Da han søkte avskjed 16. september 1983 var dette angivelig av personlige grunner. Professor Frank Aarebrot har hevdet at Bratz ble presset ut slik at Jan P. Syse kunne tre inn og rydde opp.

Bratz var oppnevnt som styreformann i Distriktenes utbyggingsfond 1983–1985 og styreleder i Den Norske Industribank 1984–1987.

 Utmerkelser 
Bratz ble i 1976 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden og var i tillegg kommandør av den svenske Vasaordenen fra 1974.

 Referanser 

 Eksterne lenker 



Kategori:Norske industriministre
Kategori:Høyre-statsråder
Kategori:Statsråder i Regjeringen Willoch
Kategori:Norske statsråder etter 1945
Kategori:Norske næringslivsledere
Kategori:Norske foreningspersoner
Kategori:Medlemmer av Milorg
Kategori:Riddere av 1. klasse av St. Olavs Orden
Kategori:Vasaordenen
Kategori:Norges Industriforbund