Sfinks

For det kjente monumentet i Egypt, se Sfinksen i Giza
Sfinks var et fabeldyr i Midtøsten og middelhavsområdet. Det ble fremstilt noe ulikt i egyptisk, gresk og mesopotamisk mytologi, men ble ofte beskrevet som en løve med menneskehode. Den mest berømte og største avbildningen er Sfinksen i Giza, et monument som står på Giza-platået foran de tre store pyramidene utenfor Kairo i Egypt.

 Historikk  
I Egypt ble sfinksen fremstilt med løvekropp og mannshode. Sfinksen representerte farao, og ble stilt opp som vokter over templer og pyramider, som for eksempel Sfinksen i Giza. Den bærer hodeplagget nemes, et skjerf foldet på en måte som var forbeholdt farao. De skrånende sider på nemes erstattet løvemanen for å bringe menneskehodet i proporsjon med løvebrystet. En sprekk løper gjennom klippen der løvekroppen er smalest. Egypterne har oppdaget sprekken under arbeid med steinen og av tekniske årsaker valgt å strekke løvekroppen, slik at den er unaturlig lang. Lehner, Mark (1997): The Complete Pyramids, s. 126, forlaget Thames and Hudson, London, ISBN 978-0-500-28547-3

Det lå et friluftsalter mellom forpotene til sfinksen. Her ofret man til statuen helt frem til romersk tid. Da Giovanni Battista Caviglia (1770-1845)<ref>«G.B. Caviglia», digitalGiza]</ref> foretok sine utgravninger i Giza 1816-19, fant han at det fremdeles lå aske etter den siste offerilden, som trolig hadde brent i sen romertid. Lehner, Mark (1997): The Complete Pyramids, s. 49

En lærd araber, Abd al-Latif, besøkte stedet på 1100-tallet. Allerede dengang var sfinksen kjent under sitt nåværende arabiske navn, Abu Hol, det vil si «Far (til) redselen» eller «Redselens far». Han beskrev det vakre ansiktet, «dekket med rødlig farge, og en rød fernis så lys som om den var nymalt». Spesielt nevner han nesen, som fremdeles må ha vært på plass. Men da en annen arabisk historiker, al-Maqrizi, skrev om statuen først på 1400-tallet, var nesen gått tapt. Iallfall var sfinksens nese for lengst borte da Napoleon besøkte Giza i 1798, selv om han har fått skylden for dens forsvinning. Vi vet ikke hvem som stod bak eller hva som skjedde, men ved undersøkelser fremgikk det klart hvordan det var skjedd. Noen hamret lange spett inn i nesen, en ned fra neseroten og den andre under neseborene. Deretter ble redskapene brukt til å dytte nesen av mot høyre (sørlig retning). Lehner, Mark (1997): The Complete Pyramids, s. 41

I et verk utgitt i 1556, hevder André Thevet at sfinksen hadde en kjempes hode, «lagd av Isis som var elsket av Jupiter». Han avbildet statuen som et hode med krøllet hår og et hundehalsbånd av gress. Thevets bilde av sfinksen, 1556 Den tyske oppdagelsesreisende Johannes Helferich publiserte en historie om en hemmelig gang som prestene entret, for å rope ut til folket mens de lot som de var sfinksens stemme. Helferich avbildet sfinksen som en kvinne med glatt hår.<ref>{{Kilde www |url=https://www.touregypt.net/historicalessays/sphinxa5.htm |tittel=Johannes Helferichs beretning, touregypt.net |besøksdato=2024-01-24 |arkiv-dato=2024-01-24 |arkiv-url=https://web.archive.org/web/20240124105445/https://www.touregypt.net/historicalessays/sphinxa5.htm |url-status=yes }}</ref>The Sphinx's Nose, Catchpenny.net]</ref> 

I sin reiseskildring Sieben-jährige und gefährliche neu-verbesserte Europae, Asiatica und Africanische welt beschreibung («Syvårig og farlig nyforbedret europeisk, asiatisk og afrikansk verdensbeskrivelse») fra 1674 hevdet Georg Christoff von Neitzschitz<ref>[https://books.google.no/books?id=AKVPcgAACAAJ&printsec=frontcover&source=gbs_ge_summary_r&redir_esc=y#v=onepage&q&f=false George Christoff von Neitzschitz, books.google at «i dette digre hodet bodde det, ikke mange år tidligere, et orakel eller en djevels ånd, som åpenbart holdt til inne i pyramiden...fra [hodet ville [ånden] gi råd og instrukser til hedningene på det de spurte om...»[https://www.thegreatsphinxofgiza.com/the-tunnels-and-chambers-of-the-great-sphinx-part-1-origins Tunnelen og kamrene i sfinksen, ''greatsphinxofgiza.com

Nærmest kommer den danske tegneren Frederik Norden,''Sphinx Profile, Flickr.com som rakk helt til Nubia på sin ekspedisjon, utsendt av kong Christian VI.Lehner, Mark (1997): The Complete Pyramids, s. 43 Norden utgav en illustrert beretning om reisen i 1755.Early Travelers and Explorers to the Pyramids, Part I, Touregypt

Sfinksens hode er uforholdsmessig lite i forhold til resten av kroppen, enten fordi det ikke fantes nok stein, eller for å bedre stabiliteten. I nyere tid dukket det opp en teori om at det nåværende hodet skulle være hugget ut av et større, opprinnelig hode; men ingenting tyder på at dette er riktig.<ref>Joshua J. Mark: Great sphinx of Giza, Worldhistory.org]</ref>

I Hellas hadde sfinksen kvinnehode og -bryster, løvekropp og ørnevinger. Forbipasserende måtte løse en gåte for ikke å bli drept av sfinksen. Gåten lød: «Hvem går om morgenen på fire ben, om dagen på to og om kvelden på tre?» Ifølge myten om Ødipus fant Ødipus det riktige svaret («mennesket»), og sfinksen begikk selvmord.

Norrøn variant
Sophus Bugge har i en artikkel om «Nordisk Mythologi og Sagnhistorie» beskrevet fabeldyret finngalkanOppslagsordet «finngalkan» i Richard Cleasby og Guðbrandur Vigfússon: An Icelandic-English Dictionary, 1874 som forekommer flere steder i islandsk sagalitteratur. Det er en forestilling om et vesen der bakre del ser ut som et dyr, mens forparten ser ut som et menneske (jfr en kentaur). Bugges konklusjon var at fabelvesenet både av utseende og etymologi måtte ha en sammenheng med sfinksen (onocentaurus) som ikke skyldtes rene tilfeldigheter. 

I Njåls saga kap. 119 fortelles om Torkjell Håk, sønn til Gudrid Torkjellsdatter og Torgeir gode,Njålssoga s. 143 at han var i austerveg da han møtte «eit finngalkn og slost med det vel og lenge. Men enden vart den, at han drap finngalknet.''»<ref>[https://heimskringla.no/wiki/Nj%C3%A5ls_saga Njåls saga kap. 119, heimskringla]</ref> I middelalderen var finngálkn'' det norrøne navnet på stjernebildet Skytten.Anne Holtsmark: «Stjernekundskab» i Kulturhistoriskt lexikon för nordisk medeltid, bind 17, 1972 På moderne islandsk betyr ordet «uhyre».<ref>[https://grapevine.is/news/2016/09/14/monster-of-the-month-finngalkn-the-sphinx/ John Rogers: Monster of the month: Finngalkn the sphinx]</ref>

 Referanser 

 Se også 
 Sfinksen i Giza
 Mytologi

 Overnaturlige vesener

 Eksterne lenker 

 Bugge, Sophus 1895: «Mindre Bidrag til Nordisk Mythologi og Sagnhistorie» (s. 123-138). Aarbøger for nordisk Oldkyndighed og Historie'', II. Række, 10. Bind. Det kongelige nordiske Oldskrift-Selskab. Kjøbenhavn: Thieles Bogtrykkeri. [https://www.nb.no/items/dca73947a2d89c03a6b5f3aa2975d73e?page=129&searchText=Finngalkan

Kategori:Vesener i gresk mytologi
Kategori:Egyptisk mytologi
Kategori:Egyptologi
Kategori:Fabelvesen

nl:Sfinx