Dario Fo

Dario Fo (født 24. mars 1926  i Sangiano i provinsen Varese i Lombardia i Italia, død 13. oktober 2016 i Milano) var en  italiensk dramatiker og teaterregissør som mottok Nobelprisen i litteratur i 1997. I Norge var han særlig kjent for sine satiriske skuespill av politisk og sosial karakter. Han var en av de få italienske skuespillforfattere som regelmessig fikk sine stykker oppført over hele verden mens han levde. Av hans skuespill oppført i Norge kan nevnes «En anarkists tilfeldige død», «Vi betaler ikke, vi betaler ikke». I Italia var han også kjent som skuespiller og instruktør, ofte i egne teatergrupper sammen med sin kone Franca Rame. Hans arbeid ga dem begge i perioder problemer med det etablerte Italia, i form av for eksempel arrestasjoner og fysiske overgrep.

Liv og virke
Bakgrunn
Foreldrene var Felice Fo (1898-1987) og Pina Rota (1903-1987). Dario Fos far var stasjonsmester, amatørskuepiller og sosialist. Familie måtte flytte hyppig, idet faren ble postert til stadig nye steder i jernbanesystemet. Møte med fortellerkunsten fikk den unge Dario fra sin morfar, som var fisker og glassblåser.

Familien var engasjert i antifascistisk motstandsarbeid, og Dario hjelp faren med å smugle flyktninger og desertører over til Sveits under annen verdenskrig.

Som ung bedrev Fo maleri og utdannet seg til arkitekt. Han deltok i en amatørteatergruppe som han skrev sketsjer og farser. I Paris studerte han mime hos Jacques Lecoq og var knyttet til Piccoloteateret i Milano som skuespiller og tekstforfatter.

Forfatter og teaterkunstner
Hans gjennombrudd kom i 1953 med revyen Il dito nell'occhio. I 1958 grunnla han teaterselskapet Compagnia Fo-Rame sammen med sin kone Franca Rame. I 1968 var de del av teaterkollektivet Nuova scena som var en agitasjonsteater som var direkte knyttet til det italienske kommunistiske parti. I 1970 grunnla Fo sammen med hustruen teaterkollektivet La Comune.

Gjennom sine samfunnskritiske og humoristiske teaterstykker var Dario Fo en viktig og retningskapende inspirator for politisk likesinnede teaterfolk med interessere for politisk teater.

I 1997 mottok han Nobelprisen i litteratur.

 Bibliografi 

 1958: Un morto da vendere (Lik til salgs)
 1958: Non tutti i ladri vengono a nuocere
 1959: Gli arcangeli non giocano al flipper
 1960: Aveva due pistole con gli occhi bianchi e neri
 1961: Chi ruba un piede è fortunato in amore
 1963: Isabella, tre caravelle e un cacciballe
 1967: La signora è da buttare
 1968: Grande pantomima con bandiere e pupazzi piccoli i medi 
 Senere oppdatert og omdøpt til Morte e resurezione di un pupazzo
 1969: Mistero Buffo
 1969: L'operaio conosce 300 parole, il padrone 1,000: per questo lui è il padrone
 1969: Legame pure che tanto io spacco tutto lo stesso
 1970: Vorrei morire stasera se dovessi pensare che non è servito a niente
 1970: Morte accidentale di un anarchico (En anarkists tilfeldige død)
 1971: Tutti uniti! Tutti insieme! Ma scusa, quello non è il padrone?
 1972: Fedayn
 An Arab Woman Speaks (fra Fedayn)
 1973: Mamma Togni
 1973: Guerra di popolo in Cile
 1974: Porta e Belli contro il potere
 1974: Non Si Paga! Non Si Paga! (Vi betaler ikke! Vi betaler ikke!)
 1975 – Il Fanfani rapito
 1976: La marijuana della mamma è la più bella
 1977: Parliamo di donne
 1977: Tutta casa, letto e chiesa (en serie på fem monologer)
 Il risveglio
 Una donna tutta sola
 La mamma fricchettona
 Medea
 1977: l’Uomo incinto 
 1978: La storia della tigre (Tigerens historie)
 1981: Clacson, trombette e pernacchi
 1983: Coppia aperta, quasi spalancata
 Lo stupro
 1983: Il candelaio
 1984: Quasi per caso una donna: Elisabetta
 1985: Manuale minimo dell'attore (Liten håndbok for teaterfolk)
 1985: Hellequin, Harlekin, Arlecchino
 1986: Abducting Francesca
 1987: The First Miracle of the Infant Jesus
 1989: Lettera dalla Cina
 1989: The Story of Qu
 1989: Il ricercato
 1989: Il Papa e la strega
 1990: Zitti! Stiamo precipitando!
 1992: Settimo: ruba un po' meno no. 2
 1993: Mamma! I sanculotti!
 1994: Sesso? Grazie, tanto per gradire!
 1995: Leonardo: The Flight, the Count and the Amours
 1997: Il diavolo con le zinne
 2003: The Two-Headed Anomaly
 2009: Francis the Holy Jester
 2014: La Figlia del Papa (roman)
 2015: C'è un re pazzo in Danimarca

 2016 - Razza di Zingaro (Gypsy Race)

 Utgivelser i norsk oversettelse (utvalg) 

 ?: Vi betaler ikke! Vi betaler ikke! (skuespill; originaltittel: Non si paga! Non si paga!)
 1982: En anarkists tilfeldige død (originaltittel: Morte accidentale di un anarchico) – oversatt av Else Michelet
 1992: Liten håndbok for teaterfolk 

 Priser (utvalg) 
 1997 – Nobelprisen i litteratur
 1983 – Sonningprisen

Litteratur
 Erminia Artese. Dario Fo parla di Dario Fo. Cosenza, Lerici 1977
 Anna Barsotti. Eduardo, Fo e l'attore-autore del Novecento. Roma, Bulzoni, 2007
 Anna Barsotti, Eva Marinai (a cura di). Dario Fo e Franca Rame, una vita per l'arte, Corazzano (PI), Titivillus, 2011
 Lanfranco Binni. Dario Fo. Firenze, La Nuova Italia 1977
 Andrea Bisicchia. Invito alla lettura di Dario Fo. Milano, Mursia 2003
 Concetta D'Angeli - Simone Soriani (a cura di). Coppia d'arte - Dario Fo e Franca Rame. Pisa, Plus, 2006
 Giuseppina Manin (a cura di). Dario Fo - Il mondo secondo Fo. Conversazione con Giuseppina Manin. Parma, Ugo Guanda Editore, 2007
 Claudio Meldolesi. Su un comico in rivolta. Roma, Bulzoni 1978
 Marisa Pizza. Il gesto, la parola, l'azione. Roma, Bulzoni 1996
 Paolo Puppa. Il teatro di Dario Fo. Venezia, Marsilio 1978
 Antonio Scuderi. Dario Fo and Popular Performance. Legas 1998
 Simone Soriani. Dario Fo. Dalla commedia al monologo (1959-1969). Corazzano (PI), Titivillus, 2007
 Chiara Valentini. La storia di Dario Fo. Milano, Feltrinelli 1997

 Referanser 

 Eksterne lenker 




Kategori:Italienske dramatikere
Kategori:Italienskspråklige forfattere
Kategori:Italienske nobelprisvinnere
Kategori:Nobelprisvinnere (litteratur)
Kategori:Personer fra provinsen Varese