Victor Hugo

Victor Hugo (født 26. februar 1802, død 22. mai 1885) var en fransk forfatter. Blant hans viktigste verker er romanene Ringeren i Notre-Dame og Les Misérables (De elendige). I tillegg til sine romaner skrev han også mye poesi og dramatikk.

Hugo var en engasjert politiker og ble valgt inn i både grunnlovsforsamlingen og nasjonalforsamlingen. Han talte de svake og de fattiges sak, og kjempet for å fjerne dødsstraffen. Da Napoleon III tok makten i Frankrike ble Hugo landsforvist, og levde i eksil i nesten 20 år på den lille øya Guernsey i Den engelske kanal. Han kom ikke tilbake før republikken var gjenreist, og ble da hyllet som en folkehelt. Han var innvalgt i Académie française, det franske akademi.

 Liv og virke 
Victor Hugo ble født i 1802 og var sønn av grev Joseph-Léopold-Sigisbert Hugo, major i Napoléon Bonapartes armé (senere general), og Sophie Hugo. I toårsalderen ble hans foreldre skilt, og han ble oppfostret av sin mor i Paris. Faren var offiser, og deltok i Napoleonskrigene. I 15-årsalderen fikk Hugo det franske akademiets pris for et dikt. Sammen med sine to brødre startet han tidsskriftet Le conservateur littéraire som kom ut i årene 1819–1821. Victor Hugos første bok, diktsamlingen Odes et Poésies Diverses, ble publisert i 1822 og hans første roman, Han fra Island (Han d'Islande), året etter. I 1822 giftet Hugo seg med Adèle Foucher, datter av en offiser i det franske krigsministeriet. I 1843 druknet hans datter Léopoldine sammen med sin mann. Etter denne hendelsen sluttet Hugo helt å skrive, og vendte først tilbake til samfunnet etter flere år, til å begynne med bare i det politiske liv.

I årene fra 1841 til 1885 satt Hugo på stol 14 i Académie française.

Etter at Napoleon III tok makten i et statskupp i 1851, dro Hugo i landflyktighet. Han bosatte seg først i Brussel, hvorfra han ble forvist til øya Jersey. Til sist tilbragte han en tid på øya Guernsey. Hugo returnerte til Paris i 1870, da Napoleon hadde mistet makten, etter nesten 20 år i eksil. Hugo skrev noen av sine beste verk i sin tid i eksil.

Hugo irriterte seg over samtidens mange piratforlag, og startet derfor i 1878 Association Littéraire et Artistique Internationale for å beskytte forfatternes opphavsrett. Carp, Ossi: «Victor Hugo - den första antipiratlobbyisten» Dagens Nyheter 11. mars 2009

Hugo anses som den største forfatteren innen fransk romantikk. Hugo skrev ikke bare i romantisk stil, men også verk som kan sorteres inn under realisme, en litterær retning som begynte å vinne grunn på 1830-tallet.

Victor Hugos mest kjente verk anses for å være Notre Dame de Paris, norsk utgave Ringeren i Notre Dame, og den historisk-romantiske samtidsskildringen Les Misérables, norsk utgave De elendige fra 1862. Den ble siden omarbeidet til en særdeles vellykket og populær musikal. Stykket Le roi s'amuse (1832) ble forbudt av sensuren, men ble forelegg til Verdis opera Rigoletto.

Hugo døde i Paris i 1885. Ved hans begravelse var to millioner mennesker tilstede. Han ble begravet, som han ønsket, i Panthéon i Paris, som er stedet der en rekke berømte mennesker i Frankrike har fått sitt siste hvilested.

 Bibliografi 

Utgitt i hans levetid
 1822: Odes et Poésies Diverses
 1823: Han d'Islande (1823) – norsk oversettelse: Islænderen i Norge (1831); Fangen på Munkholmen (1996)
 1824: Nouvelles Odes
 1826: Bug-Jargal – norsk oversettelse: Bug-Jargal (1930, oversatt av Sigurd Høst)
 1826: Odes et Ballades
 1827: Cromwell
 1829: Les Orientales
 1829: Le Dernier jour d'un condamné
 1830: Hernani 
 1831: Notre-Dame de Paris – flere norske utgaver: Notre-Dame, 1901; Notre-Dame-kirken i Paris, 1915, oversatt av Rolf Pande; Notre-Dame i Paris, 1929, oversatt av Anton Steen; Ringeren i Notre-Dame, 1949, oversatt av Robert Drevon; Ringeren fra Notre Dame, 1960, oversatt av Sverre Brændeland)
 1831: Marion Delorme
 ?: Les Feuilles d'automne
 1832: Le Roi s'amuse
 1833: Lucrèce Borgia
 1833: Marie Tudor
 1834: Étude sur Mirabeau
 1834: Littérature et philosophie mêlées
 1834: Claude Gueux
 1835: Angelo
 1835: Les Chants du crépuscule
 1837: Les Voix intérieures
 1838: Ruy Blas
 1840: Les Rayons et les ombres
 1842: Le Rhin
 1843: Les Burgraves
 1852: Napoléon le Petit
 1853: Les Châtiments
 1855: Lettres à Louis Bonaparte
 1856: Les Contemplations
 1859: La Légende des siècles – norsk oversettelse: Århundredernes legende (1911, oversatt av Bjørnstjerne Bjørnson); Århundrenes legende (1987, modernisert av Helge Hagerup)
 1862: Les Misérables – flere norske utgaver: Elendighedens Ofre (1862–1863); Samfundets Forskudte (1899); Samfundets ulykkelige (1929–1930, oversatt av B. Engebrigtsen); De elendige (1930, oversatt av Inge Debes); Dei bannstøytte (1933, oversatt av Idar Handagard); Samfunnets ulykkelige (1949, oversatt av Arthur W. Gammelgaard); De elendige (1950, oversatt av Bjørn Braun)
 1864: William Shakespeare
 1865: Les Chansons des rues et des bois
 1866: Les Travailleurs de la Mer – norsk oversettelse: Havets arbeidere (1929, oversatt av Fredrik Gjerdrum)
 1867: Paris-Guide
 1869: L'Homme qui rit – flere norske utgaver: Manden som ler (1869); Mannen som ler (1930, oversatt av Fredrik Gjerdrum)
 1872: L'Année terrible
 1874: Quatrevingt-Treize –flere norske utgaver: Aaret 1793: historisk Roman (1874); 1793: roman fra den franske revolutions tid (1896, oversatt av Fr. Winkel Horn); Tri-og-nitti (1926, oversatt av Aslaug Raknes); Syttenhundredeogtreognitti (1930, oversatt av C. J. Hambro); 1793 (1955, oversatt av Johanne og Othar Bertelsen). Aschehoug ga i 1956 ut 1793 oversatt av Jacob Brinchmann.
 1874: Mes Fils
 1875: Actes et paroles – Avant l'exil
 1875: Actes et paroles – Pendant l'exil
 1876: Actes et paroles – Depuis l'exil
 1877: La Légende des Siècles 2e série
 1877: L'Art d'être grand-père
 1877: Histoire d'un crime – 1re partie
 1878: Histoire d'un crime – 2e partie
 1878: Le Pape
 1880: Religions et religion
 1880: L'Âne
 1881: Les Quatres vents de l'esprit
 1882: Torquemada
 1883: La Légende des siècles – Tome III
 1883: L'Archipel de la Manche

 Publisert posthumt 
 1886: Théâtre en liberté
 1886: La fin de Satan
 1887: Choses vues – 1re série
 1888: Toute la lyre
 1890: Alpes et Pyrénées
 1891: Dieu
 1892: France et Belgique
 1893: Toute la lyre – nouvelle série
 1896: Correspondances – Tome I
 1898: Correspondances – Tome II
 1898: Les années funestes
 1900: Choses vues – 2e série
 1901: Post-scriptum de ma vie
 1902: Dernière Gerbe
 1934: Mille francs de récompense
 1942: 
 Océan. Tas de pierres
 1951: Pierres

 Referanser 

 Litteratur 
 Feller, Martin (1988): Der Dichter in der Politik. Victor Hugo und der deutsch-französische Krieg von 1870/71. Untersuchungen zum französischen Deutschlandbild und zu Hugos Rezeption in Deutschland. Marburg.
 Tonazzi, Pascal (2007): Florilège de Notre-Dame de Paris (anthologie) Editions Arléa, Paris, ISBN 2869597959

 Eksterne lenker 



  victorhugo.culture.fr  – fransk nettsted for 200-årsjubileet for Hugos fødsel, 2003
  Tekster – Projekt Gutenberg
  Société des amis de Victor Hugo
  Lydutgaver av Hugos tekster 

Kategori:Franske forfattere
Kategori:Franske dramatikere
Kategori:Medlemmer av Académie française
Kategori:Kristne mystikere
Kategori:Personer fra Besançon
Kategori:1000 artikler enhver Wikipedia bør ha
Kategori:Deistiske filosofer