Ruabon

Ruabon (walisisk: Rhiwabon) er en landsby og et samfunn i Wrexham i det nordlige Wales. Landsbyen ligger på toppen av en ås og dens skråninger mot sørvest. En rekke hovedveier møtes i sentrum av landsbyen nær kirken. Industribyene Rhosllanerchrugog og Acrefair ligger nordvest og sørvest. Wrexham ligger omtrent 7 km nordøst.«Ruabon» (PDF), Heneb - The Trust for Welsh Archaeology Ruabon hadde .

Ruabon ble etablert mellom de to store angelsaksiske forsvarsjordvollene som markerte den engelske grensen mot Wales; Offas dike går omtrent 600 meter mot vest, og Wats dike mindre enn én kilometer mot øst.

Per 2001 var mer enn 80 prosent av befolkningen på rundt 2 400 født i Wales, og 13,6 prosent kunne til en viss grad snakke og forstå walisisk. 2001 Census (PDF)

Mark Hughes (født 1963), fotballmanager og tidligere spiller med 606 klubbkamper og 72 landskamper for Wales, var født og vokste opp i Ruabon.«Mark Hughes pays tribute to ’special’ Ruabon on documentary», The Leader

 Etymologi 

Navnet Rhiwabon kommer fra Rhiw Fabon, hvor Rhiw er det walisiske ordet for «høyde, ås»«Ruabon», Wiktionary og «Fabon» for en mutasjon fra «sankt Mabon», det opprinnelige navnet på kirken i dens tidligere walisiske opprinnelse (se den hellige Mabyn|Mabon/Mabyn). En eldre engelsk stavelse, Rhuabon, kan tidvis også bli sett.

Den eldste dokumenterte formen for stedsnavnet er Rywnabon fra 1291, og Riwuabon i 1362. Navnet refererer til en ellers ikke attestert person, og minnes som «Mabons åsrygg». Det har blitt antydet at Mabon var en helgen, og at den første kirken her var viet til ham. Selv om det er sannsynlig at kirkens dedikasjon til jomfru Maria ikke er den opprinnelige, og sannsynligvis skjedde da cistercienserordenen ved klosteret Valle Crucis Abbey i Llantysilio«Valle Crucis Abbey», Cadw ervervet store deler av sognet i 1274, er tilskrivelsen til Mabon, basert på nåværende bevis, mer en tradisjon enn et faktum.

 Historie 
 Tidlig historie 
Det finnes bevis for at det fantes en bosetning i Ruabon i bronsealderen. I 1898 avdekket byggearbeider i sentrum av Ruabon en kiste eller steinurne som inneholdt kremerte menneskelige levninger fra 2000 år f.Kr. I 1917 ble restene av en rund gravhaug fra bronsealderen oppdaget på idrettsbanene til barneskolen Ruabon Grammar School. De inneholdt menneskelige levninger, en pilspiss av flint og en bronseøks.

Gardden (walisisk: Caer Ddin), som har utsikt over Ruabon, er en forhistorisk bygdeborg omgitt av sirkulære grøfter, som dateres tilbake til jernalderen.«Route 2: Ruabon - Gardden Woods and Hillfort», Wrexham.gov.uk«Ruabon - Gardden Woods and Hillfort walk», Wrexham.gov.uk

 Middelalderen 
I middelalderen synes det som at den eldste bosetningen kan ha samlet seg rundt kirken øverst i Bridge Street. Muligens var det et lite samfunn her på 1200-tallet, da kirken er nevnt i pave Nikolas IVs Taxatio Ecclesiastica (database med verdisetting for kirkelig beskatning) i 1291-1292,«Taxatio Database», Dhi.ac.uk selv om dette ennå ikke er bekreftet. Kirkens plassering er nesten helt sikkert langt eldre da den nesten sirkelformede kirkegården som tidligere strakte seg mot vest ned Ysgoldy Hill, antyder at det fantes en llan (innhegning eller hellig område for en kirke, kirkegård eller kloster før kirkebygg ble reist) fra tidlig middelalder, muligens innledet av en lukket kirkegård her, før den normanniske erobringen av Wales.

Middelalderens sogn Ruabon var sammensatt av bysamfunnene Ruabon (som også omfattet grendene Belan, Bodylltyn, Hafod og Rhuddallt), Cristionydd Cynrig (også kjent som Y Dref Fawr eller Cristionydd Kenrick på engelsk), Coed Cristionydd, Cristionydd Fechan (også kjent som Dynhinlle Uchanaf I), Y Dreflle Uchanaf I; Morton Anglicorum (den «engelske Morton» eller «Morton nedenfor diket») og Morton Wallichorum (den «walisiske Morton» eller «Morton overfor diket»).

Økonomien til bosetningen i middelalderen var antagelig basert på integrert jernarbeid og kullgruvedrift, men jordbruk og gårdsdrift generelt sett ville ha vært den primære næringen med utnyttelsen av det lavereliggende landet mot øst. I motsetning til senere århundrer er middelalderens Ruabon svært dårlig dokumentert.

 Tidlig moderne tid 
Ruabon fortsatte utvilsomt å ekspandere i Tudortiden, og tidlig på 1600-tallet ble det opprettet en grunnskole nær kirken, som senere flyttet til utkanten av landsbyen, mens jordbok til kirken fra 1600-tallet avslører bygninger rundt kirken. Ved midten av 1800-tallet eksisterte en kompakt, nesten rektangulær bosetning rundt kirken.

Det gamle sognet Ruabon ble endret en rekke ganger gjennom århundrene, og ble til sist det nye sognet Penycae.«Ruabon», GENUKI Kirken ble registrert i 1253, dedikert til den keltiske helgen Collen fra 500-tallet. «The Story of St Collen», LLangollen Museum Tårnet og noen andre deler er fra 1300-tallet, og et kapell ble lagt til i 1769 da kirken ble ombygd. Kirken ble betydelig gjenoppbygd på 1800-tallet. Cadw: «Church of St Mary, including churchyard walls and lych gate (1622)», National Historic Assets of Wales.

Kirken St. Mary's er en verneverdig bygning av grad I, som ligger på kirkegården mellom Bridge Street og Church Street. Blant det som er vernet er overbygd kirkegårdsport og kirkegårdsmurene. Kirken er oppført på National Monuments Record of Wales. «St Mary's, Ruabon», GENUKI«St Mary's, Ruabon», NMRW«Church of St Mary, including churchyard walls and lych gate», British Listed Buildings Sognet ligger i misjonsområdet Offa i Church in Wales’ bispedømme St. Asaph.«St Marys, Ruabon», Church in Wales

 Ville Wales 
På 1850-tallet reiste den engelske forfatteren George Borrow rundt i Wales og skrev en beretning om reisen sin i boken Wild Wales: Borrow, George (1862): Wild Wales: Its People, Language and Scenery, utgave fra 1906 J.M. Dent, Project Gutenberg

 Industri 
Ruabon-området var en gang sterkt industrialisert med store forekomster av jern, kull og leire. Jern ble utvunnet i Gyfelia og Cinders helt tilbake til middelalderen, men tungindustrien dominerte hele sognet på 1700- og 1800-tallet. Kull ble utvunnet fra gruver ved Green, Plas Madoc, Plas Bennion, Wynn Hall, Afon Eitha, Cristionydd, Groes, Plas Isaf, Plas Kynaston, Gardden, Brandie, Aberderfyn, Ponkey og Rhos, men mange av disse ble rammet av flom i 1846 og opphørte produksjonen. Det siste kullverket som arbeidet i Ruabon-kullfeltet var Bersham, som på et tidspunkt var koblet til eiendommen Hafod«Hafod Estate», National Trust under jorden, og stengte i desember 1986.Bersham Colliery, Welshcoalmines.co.uk

Jern ble utvunnet i Ruabon, Acrefair, Cefn Mawr og Plas Madoc, og sink i Wynn Hall. Et av hovedselskapene var British Iron Company og deres etterfølgere, New British Iron Company, som drev jernverk og gruver i Acrefair fra 1825 til 1887. I 1867 etablerte Robert Graesser, en industrikjemiker fra Obermosel i Sachsen, Tyskland, et kjemisk verk i Plas Kynaston i Cefn Mawr for å utvinne parafinolje og voks fra den lokale skiferen. Dette var starten på det lange samarbeidet mellom den kjemiske industrien og Cefn Mawr.«Monsanto», Northeastwalestrails.com«Plaskynaston Oil Works», Scottishshale.co.uk

Fra midten av 1800-tallet ble Ruabon berømt over hele Storbritannia for sine røde murstein og terrakotta. Dette ga landsbyen kallenavnet «Terracottapolis». Den lokale oppdagelsen av høykvalitets etrurisk mergelleire«The Origin of the Etruria Marl», Lyell Collection (leire med stort kalkinnslag)«margel», NAOB førte til framveksten av Dennis Ruabon Tile Factory, hvis slitesterke og fargerike produkter ble brukt over hele landet. Flisene ble brukt i landemerkeprosjekter som Pierhead-bygningen i Cardiff og Victoria Building ved Universitetet i Liverpool.Town's name built on red bricks, BBC 29. februar 2008.

I Afongoch lå det tre leirfirmaer svært tett sammen: Monk & Newell; Ruabon Brick & Terra Cotta Ltd; og The Tatham Brick & Tile Works.

 Offas dike 
Betydelige levninger av Offas dike (walisisk: Clawdd Offa) kan sees i den vestlige utkanten av Ruabon. Dette massive jordvollen, som strekker seg fra Chepstow i sør til Prestatyn i nord, er knyttet til Offa, kongen av Mercia på 700-tallet, og markerte grensen mellom angelsaksiske Mercia og keltiske Wales.

Spor etter et eldre dike, Wats dike, kan sees på østsiden av Ruabon. Det skulle ta flere århundrer før landområdene øst for Offas dike ble gitt tilbake til Wales.«Offa's Dyke: Britain's unmarked ’no-man's land’», BBC 21. desember 2020

 Dagens landsby 
Landsbyen har puber, små butikker og et postkontor i hovedgaten. Et fengsel eller arresthus fra slutten av 1600-tallet ligger fortsatt ved siden av puben Vaults. Disse var vanlige i landlige områder på 1700- og 1800-tallet, ofte ved siden av puber der skurker ble arrestert mens de ventet på transport til nærmeste by. «The Round House, Ruabon», Wrexham History. Arkivert fra originalen 26. september 2020. Ruabon betjenes av hovedveien A483, som omgår bosetningen like øst.

 Referanser 

 Litteratur 
 Lerry, G.G. (1968): Collieries of Denbighshire, W.Williams, ISBN 978-0901600004.
 Palmer, Alfred Neobard (1992): A History of the Parish of Ruabon, Bridge Books, ISBN 978-1872424255.
 Pritchard, T.W. (2000): Remembering Ruabon – Cofio Rhiwabon, Bridge Books, ISBN 978-1872424903.

 Eksterne lenker 

 GenUKIs nettsted for Ruabon
 National Museum of Wales: Willams-Wynn Collection
 Ysgol Rhiwabons nettsted

Kategori:Byer i Wrexham