Leopold I av Det tysk-romerske rike

Leopold I (født 9. juni 1640 i Wien, død 5. mai 1705 samme sted) var sønn av Ferdinand III og av den habsburgske slekt. Han ble konge av Ungarn 1655, 1656 av Böhmen og ved farens død i 1657 hersker over de østerrikske arveland. Leopold ble 1658 i Frankfurt am Main kronet som keiser av det tysk-romerske rike. 

 Liv og virke 
 Bakgrunn 
Han var sønn av keiser Ferdinand III (1608–1657) og hans hustru den spanske infanta Maria Anna. Hans eldre bror var Ferdinand, den senere Ferdinand IV. Hans søster Maria Anna var gift med kong Filip IV av Spania. Hans halvsøster Eleonore giftet seg med  Mikael av Polen og senere hertug Karl V av Lothringen. Hans halvsøster Maria Anna Josepha var hustru til den jülich-bergiske hertug og senere pfälziske kurfyrst Jan Wellem, hvis søster Eleonore skulle bli Leopold hustru da han inngikk sitt tredje ekteskap.

Han var også tett beslektet med den nesten jevnaldrende kong Ludvig XIV av Frankrike, hans livslange rival. De var fettere gjennom sine spanske mødre og ble også svogere ved sine respektie ekteskap med spanjoler.Anton Schindling: Leopold I. In: Anton Schindling, Walter Ziegler (Hrsg.): Die Kaiser der Neuzeit. München 1990, s. 169. 

Opprinnelig var Leopold tiltenkt en geistlig løpebane. Han skulle bli biskop av Passau, og derfor ble han forberedt med en fremragende utdannelse.Volker Press: Kriege und Krisen. Deutschland 1600-1715. München 1991, s. 350. Oppdragelsen fikk han under ledelse av Johann Ferdinand Graf Porzia og av jesuittene Christoph Miller og Johann Eberhard Neidhardt. Hans oppdragelse var katolsk av tidens barokke særtrekk. Han hadde også til å begynne markerte motreformatoriske tilbøyeligheter.

 Keiser 
Selv om han var en dypt engasjert katolikk samarbeidet han utenrikspolitisk med de protestantiske landene England og Nederland. Innenrikspolitisk var hans regjeringstid kjennetegnet av voksende sentralisme, noe som førte til uroligheter særlig i Ungarn, og av en motreformatorisk preget katolisisme. Leopolds politikk var innrettet mot undertrykkelse av den særlig i Ungarn sterke protestantisme. Til denne kontekst må også fordrivelsen av jødene i 1670/71.

Leopold I var en språkbegavet, velutdannet og musikalsk mann som gjorde hoffet i Wien til et sentrum for barokkulturen.

Leopold var gift tre ganger og fikk 16 barn, men åtte døde som små.

Han førte  en lang rekke kriger:
 med Sverige 1657–1660
 med Tyrkia 1662–1664 og 1683–1699
 med Frankrike 1672–1679
 Den pfalziske arvefølgekrig 1688–1697 
 Den spanske arvefølgekrig fra 1701, hvor Leopold forsøkte å sikre Habsburgernes makt i Spania.

 Referanser 

 Litteratur 
 John Philip Spielman: Leopold I. Zur Macht nicht geboren (Originaltitel: Leopold the First of Austria, übersetzt von Gerald u. Uta Szyszkowitz). Styria, Graz / Wien / Köln 1981, ISBN 3-222-11339-4.

 Anton Schindling: Leopold I. In: Anton Schindling, Walter Ziegler (Hrsg.): Die Kaiser der Neuzeit. 1519-1918. Heiliges römisches Reich, Österreich, Deutschland. Beck, München 1990 ISBN 3-406-34395-3, S. 169–185.


 Eksterne lenker 


Kategori:Tysk-romerske keisere
Kategori:Bøhmiske monarker
Kategori:Huset Habsburg
Kategori:Personer fra den store tyrkiske krig
Kategori:Personer fra den spanske arvefølgekrigen
Kategori:Personer fra Wien