John Fredriksen

John Fredriksen (født 1944) er en norskfødt olje- og shippingmagnat med kypriotisk statsborgerskap. Han kom fra vanlige kår, men bygget opp en formue fra grunnen. Tidsskriftet Kapital vurderte at John Fredriksen i 2023 var god for 205 milliarder kroner. I 2025 ble formuen anslått til 262 milliarder kroner og han toppet da Kapitals liste over Norges rikeste. 

Han antas å være verdens største tankreder, Kypros' rikeste person, og den rikeste nålevende person født i Norge. Etter suksessen som forretningsmann har John Fredriksen flyttet fra Norge og frasagt seg sitt norske statsborgerskap.

Fredriksen er storeier i flere børsnoterte foretak. Han etablerte seg som tankreder. I 1980-årene var han i konflikt med norske skattemyndigheter og tapte hele formuen. Fra 1996 bygget han seg igjen opp innen tank og shipping, gjennom tankrederiet Frontline. Etter år 2000 utvidet han til forretninger også innen andre bransjer. Han konsoliderte i fiskeoppdrettsbransjen og endte som storeier i oppdrettsselskapet Marine Harvest. Han har også bygget seg opp innen boreriggbransjen, med selskapet Seadrill, og innen bulk.

 Oppvekst 
Fredriksen ble født som sønn av sveiser ved Norges Statsbaner (NSB), Gunnar Fredriksen og kantinebestyrer Herdis Johanne Ørbæk. Han kom fra vanlige kår på Etterstad, Oslo østkant, i Norge, og da han i 1961 som 16-åring startet i skipsmeglingsfirmaet Blehr og Tenvig i Oslo hadde han ingen formell studiekompetanse utover det grunnleggende.«16-årige Jonh Fredriksen hadde blitt vist annonsen av en av gutta i gjengen, som mente at shipping var en bransje å satse på», fra Storeulv, side 18

 Forretningsmann 
20 år gammel ble han tilbudt stilling ved norskeide Fjell Navigation i Montréal, men arbeidsoppgavene der var lite utfordrende og etter et halvt år fikk han overføring til firmaets kontor i New York.«Hybeltilværelsen i Montreal med dårlig råd ga ingen grunn til å se jobben i noe gunstigere lys, og etter et halvår klarte Fredriksen å tigge seg til en overflytting til New York, hvor Fjell Navigation hadde et meglerkontor på vegne av en rekke norske rederier.», fra Storeulv, side 19 I New York fikk den 21-årige Fredriksen for første gang selvstendige megleroppdrag.«Sjefen, Torstein Foss, lot den 21-årige Fredriksen slippe til med sine første meglerforretninger på egen hånd.» Fredriksen vendte tilbake til Oslo etter ett år og begynte å arbeide under de kjente skipsmeglere Ole Schrøder og Ragnvald Jacobsen i meglerfirmaet A. O. Andersen.«Billetten hjem ble en meglerjobb under Ole Schrøder i A. O. Andersen.» Fredriksen arbeidet også ett år som skipsmegler i Singapore som nestleder hos Wallem & Co og fikk flere gode kontakter der.«Kunne han tenke seg å bli nestkommanderende hos Wallem & Co i Singapore?»

I midten av 1970-årene startet han sammen med tre andre skipsmeglerfirmaet Northern Shipping AS,«Da navnetrekkene noen minutter senere sto skrevet i blått blekk, var Northern Shipping AS å regne som opprettet. Et nytt skipsmeglerfirma hadde sett dagens lys.», fra Storeulv, side 40 med oppdrag fra Libanon.«I ettertid kan man bare undre seg over hva som fikk kjemien til å stemme så godt mellom skandinavene og de libanesiske kontaktene, som satt en halv verden borte. Etter kort tid kjøpte araberne ut svenske Gulf Shipping Agency og ble aksjonærer i Northern Shipping. Det ble starten på et meget lukrativt samarbeid. Trioen i Athen, London og Oslo var som skapt for hverandre.», fra Storeulv, side 47 Etter en økonomisk trang oppstartsfase ble slutten av 1970-tallet lukrativt for Fredriksen og han begynte etableringen av sin store formue.«Årene 1978, 1979 og 1980 sto for en klar opptur i John Fredriksens shippingliv. Han skapte en formue på en halv milliard..», fra Storeulv, side 64

I 1980-årene tjente han store penger på å la sine tankskip frakte iransk olje fra Den persiske gulf under krigen mellom Iran og Irak.«Mens sjøfolkene risikerte livet i Persiabukta, flommet pengene inn. Iranerne betalte rundt 25 000 dollar i døgnleie for hvert skip. Det kostet cirka 5 000 dollar å drive dem og så forlangte forsikringsselskapene omlagt 10 000 dollar for risikoen. Etter at alle utgifter var betalt, tjente Fredriksen og partnerne 10 000 dollar pr. skip hver dag.»fra Storeulv, side 94-95 Hans stambord på Theatercafeen ble på denne tiden døpt Kharg, etter den viktigste oljeterminalen i gulfen.

 Bunkerssaken 
I 1985 fikk assuranseselskapet Gard mistanke om unormalt stort svinn av last fra Fredriksens skip og iverksatte privat etterforskning av hvorvidt det eksisterte en opplegg for bruk av last som drivstoff.«For Oslo-advokatene ble Gisvolds reise slutten på den hemmelige etterforskningen. Man hadde nok, og dessuten var det nå bare et tidsspørsmål når Fredriksen fikk kjennskap til granskningen. Følgelig torde man ikke holde på lenger. Juristene anbefalte Gard å gå til politiet med sine mistanker.», fra Storeulv, side 106

Saken ble oversendt politiet og juni 1986 slo politiet til mot Marine Management og SeaTeams kontorer i Oslo. Flere av hans nærmeste medarbeidere, etterhvert også Fredriksen, ble varetektsfenglet og satt på glattcelle. Siktelsen var tyveri av nærmere 60 millioner kroner av råolje til bruk som drivstoff på tankbåtene i Persiabukten, og forsikringssvindel for cirka en million kroner.«Samme morgen ble de seks arresterte fremstilt for Oslo forhørsrett. Siktelsen var grove oljetyverier og forsikringssvindel for cirka en million kroner.», fra Storeulv, side 125 Fredriksen satt varetektsfengslet i 113 dager.

Etter fem års juridisk kamp mellom påtalemakten og Fredriksens jurister ble saken henlagt i 1990. Saken hadde kostet tosifrede millionbeløp for begge parter, uten at det kom til tiltale. Anklagepunktene om grovt tyveri av olje til verdi av 60 millioner, forsikringssvindel og uordentlig regnskapsførsel ble frafalt. Tiltalen mot de øvrige ble samtidig henlagt. Saken var et nederlag for norsk påtalemyndighet. Fredriksen betalte 2 millioner i bot for å ha satt besetningenes liv i fare,«John Fredriksen måtte i 1990 godta en bot på to millioner kroner for å ha satt mannskapenes liv i fare ved å bruke olje fra lasten som drivstoff.», fra Storeulv, side 168 i tillegg betalte han forsikringsselskapet Gard over 800 000 US dollar i et eget forlik.«Fredriksen aksepterte å betale Gard 800 000 dollar, pluss halvparten av den Marine Management-konto de hadde tatt beslag i.», fra Storeulv, side 160

Saken var en stor belastning for Fredriksen, som var en outsider i det norske redermiljø. Bankene sviktet ham, det meste av flåten måtte selges på et tidspunkt da fraktmarkedet stod fremfor en eventyrlig oppgang. Utfallet var at Marine Management ble nedlagt.

 Gjenoppbygging 
Etter nedturen på begynnelsen av 1990-årene drev Fredriksen forretningen raskt opp igjen av bølgedalen, bl.a. ved kjøp og salg av skip og borerigger.

I 1996 overtok han Frontline, et svensk oljetankselskap, og registrerte dette på Bermuda. Det hadde en markedsverdi på 11,9 milliarder kroner per børsslutt 9. desember 2009Oslo Børs - Kursutvikling FRO, per mai 2011 redusert til om lag 8 milliarder kroner. Frontline-flåten består av 55 skip: 25 heleide og 2 deleide VLCC, samt 28 heleide Suezmax tankskip. Frontline er notert på Oslo Børs under tickeren FRO og er del av OBX-indeksen. Frontline er også notert New York Stock Exchange under tickeren FRO. I 2008 betalte Frontline ut totalt 3,6 milliarder i utbytte til sine aksjonærer.

Tor Olav Trøim ble en nær medarbeider fra 1995. Trøim er direktør eller styremedlem i flere av selskapene i Fredriksen-sfæren.«Men Frontline er ikke engang Trøims viktigste arbeidsoppgave. Han var toppsjef i Frontline  frem til april 2000, men siden ble oppgavene flere. Sommeren 2003 var Trøim sjef i fire børsnoterte selskaper utenom Frontline.», fra Storeulv, side 327

 «Sea Empress»-havariet 

Den 15. februar 1996 grunnstøtte supertankeren «Sea Empress» på vei inn til Milford Haven i Wales, fartøyet hadde en last på 130 000 tonn lett råolje og var gjennom stråselskaper kontrollert av Fredriksen.«Gjennom et komplisert nett av stråselskaper var det han som eide skipet, og Fredriksen var i ganske godt humør. Nå pekte pilene oppover igjen og 'Sea Empress' tegnet til å bli en god butikk.», fra Storeulv, side 251 Totalt 71 800 tonn råolje lakk ut fra havaristen etter grunnstøtningen«'Sea Empress' mistet totalt 71 800 toll råolje i den mislykkede redningsaksjonen, som ikke hadde lykkes i stort annet enn å dra supertankeren gang etter gang over lumske og spisse undervannsskjær.», fra Storeulv, side 259-260 og over 20 mil av kyststripen ble tilgriset av oljen. De totale kostnadene ved havariet ble på 1,3 milliarder kroner.«Syndebukk nummer én var losen, som fikk ansvaret for den første grunnstøtingen, som til slutt endte med en totalregning på 1,3 milliarder kroner.», fra Storeulv, side 261 John Fredriksen var tidlig ute og kommenterte havariet og kom godt ut av det omdømmemessig. Fartøyet hadde vært i god stand og hverken besetning eller rederi hadde skyld i ulykken, ansvarlige var losen og havnemyndighetene i Milford Haven.«Marriott la frem rapporten sin i midten av mars, drøyt et år etter ulykken. Ikke på et eneste sted får John Fredriksen kritikk. 'Sea Empress' var i prikkfri stand og nettopp inspisert av folk fra Det Norske Veritas. Sjøfolkene ombord hadde papirene i orden og hadde ikke gjort noen alvorlige feil.», fra Storeulv, side 261

 Diversifisering 
Sommeren 2005 kjøpte han seg opp til aksjemajoriteten i fiskeoppdrettselskapet Pan Fish. Innen ett år hadde han brukt Pan Fish til å kjøpe opp de tre konkurrentene Fjord Seafood, Marine Harvest og Stolt Seafood. Det sammenslåtte selskapet fikk navnet Marine Harvest.

Fredriksen utvidet på 2000-tallet til riggselskaper. Han er hovedeier og styreformann i riggselskapet Seadrill, som per børslutt 9. desember 2009 hadde en markedsverdi på nesten 56 milliarder kroner. Fredriksen eier 33,6 % av aksjene i Seadrill,Cecilie Langum Becker Rått utbytte for Fredriksen (DN; 5. juni 2007) og eierposten har siden våren 2006 vært av større verdi enn den han sitter på i Frontline. Fredriksens ulike selskaper er i de senere år gjennomgående populære i markedet, noe som bidrar til at han lettere og med mindre kostnader kan reise kapital enn andre tilsvarende selskaper.«Det er åpenbart at risikopremien er langt høyere for Røkke enn for Fredriksen. For Røkke betyr det dyrere kapital og dermed dårligere forutsetninger for å lykkes enn Fredriksen.», fra Dagens Næringsliv, «Tillit betaler seg», side 8, tirsdag 22. februar 2011

Andre selskap han på slutten av 2000-tallet eide store deler av, var selskapene Golden Ocean, Golar, Ship Finance, Deep Sea Supply og Northern Offshore.

 Formue og eierskap 

Tidsskriftet Kapital anslo i sin årlige oversikt over Norges rikeste at John Fredriksen i 2016 var god for 92 milliarder kroner.

Ifølge avisen Dagens Næringsliv har Fredriksen organisert et nettverk av selskaper i Storbritannia, Norge, Bermuda, Kypros, Panama og Liberia hvor det hele kontrolleres av trusten C.K Limited på Jersey.«Farsarven», artikkel i Dagens Næringsliv, 3. november 2012. Grunnlaget for strukturen er dels behov for tilstedeværelse i områder hvor Fredriksengruppen driver virksomhet (som Norge) og dels ønske om å redusere betaling av skatt (som Jersey). Ifølge forfatter og redaktør Gunnar Stavrum er Fredriksen (i 2011) «verdens mektigste skipsreder».

 Utflaggingssaken 
I 2010 ble det kjent at Fredriksen valgte å flagge ut en flåte med 30-40 skip fra Norge. Årsaken var ifølge skipsrederen 30-40 års erfaring med ulike norske myndigheter, og utløsende faktor var raidet mot Seadrill i 2010. Han hevdet videre at belastningen var stor og at han ble syk av det. Myndighetene ved næringsminister Trond Giske fryktet i denne forbindelse at et vesentlig antall arbeidsplasser skulle bli flyttet ut av landet.

 Privat 

Fredriksens kone gjennom 29 år,Store norske leksikon John Fredriksen – Utdypning Inger Astrup Fredriksen, døde den 27. desember 2006 av kreft.John Fredriksens kone døde onsdag (DN; 28. desember 2006) Med Astrup Fredriksen har han tvillingdøtrene Kathrine Fredriksen og Cecilie Fredriksen, som begge er direktører i børsnoterte selskaper.

I etterkant av sin kones død har Fredriksen donert store summer til helseforetak i Norge. I 2005 ga han 30 millioner til Rikshospitalet-Radiumhospitalet, til kreftbekjempelse og hjertemedisin. Rett etter at hans kone døde, bestemte Fredriksen seg for å finansiere en ny laboratoriefløy på Rikshospitalet. I 2007 ga han ytterligere 50 millioner til Radiumhospitalet. Gaven ble signert på en serviett på Fredriksens årlige julebord på Theatercafeen og overlevert overlege Jan Vincents Johannessen.Gir 50 millioner til Radiumhospitalet I 2012 finansierte Fredriksen og Stein Erik Hagen en ny operasjonsrobot hos Radiumshospitalet.

Fredriksen bodde inntil 2025 London i Storbritannia, i The Old Rectory, en eiendom han kjøpte for nær en halv milliard kroner i 2001. Han leverte inn sitt norske pass og ble kypriotisk statsborger i 2006.referanse I 2025 ble det kjent at John Fredriksen hadde flyttet til Dubai.

 Biografi 
Odd Harald Hauge og Nettavisens sjefredaktør Gunnar Stavrum har skrevet en biografi om John Fredriksen, kalt Storeulv. Fredriksen mente at boken ga et uriktig bilde av ham og hans forretningsvirksomhet.«John Fredriksen gir blaffen i biografien "Storeulv"», artikkel på nettstedet hegnar.no 17. november 2005

 Referanser 

 Litteratur 
 Odd Harald Hauge/Gunnar Stavrum, Storeulv, en uautorisert biografi om John Fredriksen, Gyldendal norsk forlag (2005), ISBN 978-82-05-35346-6

 Eksterne lenker 

  Nettsted for rederiet Frontline


Kategori:Kyprioter
Kategori:Norske migranter til Storbritannia
Kategori:Norske milliardærer
Kategori:Norske filantroper
Kategori:Norske skipsredere
Kategori:Norske investorer
Kategori:Norske gründere
Kategori:Nordmenn knyttet til petroleumsvirksomheten
Kategori:Personer tilknyttet fiskeoppdrett
Kategori:Personer tilknyttet Seadrill
Kategori:Personer fra Oslo
Kategori:Personer fra Eidsvoll kommune
Kategori:Artikler i sjøfart-prosjektet