Fishguard

Fishguard (walisisk: Abergwaun) er en kystby i Pembrokeshire i Wales. Byen har felles kommunestyre med den nærliggende byen Goodwick. Moderne Fishguard består av to deler, Lower Fishguard og «hovedbyen». I henhold til folketellingen i 2021 har byen en befolkning på 3421 innbyggere.«Fishguard in Pembrokeshire (Wales / Cymru)», City Population

Det antas at Lower Fishguard er stedet der den opprinnelige grenda som moderne Fishguard har vokst fram fra. Den ligger i en dyp dal der elven Gwaun møter havet, derav det walisiske navnet Fishguard. Det er en typisk fiskerlandsby med en kort tidevannskai. Bosetningen strekker seg langs den nordlige skråningen av dalen.

Hovedbyen inneholder sognekirken, High Street og mesteparten av den moderne bebyggelsen, og ligger på åsen sør for Lower Fishguard, som den er forbundet med via en bratt og svingete vei. Den vestlige delen av byen som vender mot Goodwick vokste i det første tiåret av 1900-tallet med utviklingen av Fishguards havn. I Fishbuard ender motorveien A40 fra London, og fra Fishguards havn, som nå ligger i nabobyen Goodwick, går det regelmessige ferger til Irland. Byen har derfor mye gjennomgangstrafikk.

Fishguard var vertskap for den nasjonale kulturmønstringen Eisteddfod i 1936 og 1986.

 Etymologi 
Det engelske navnet Fishguard stammer fra norrønt Fiskigarðr som har betydningen «innhegning for fiskefangst»,Charles, B.G. (1992): The Placenames of Pembrokeshire, National Library of Wales, Aberystwyth, ISBN 0-907158-58-7; s. 50 beslektet med moderne engelsk fish + yard. På walisisk betyr Abergwaun «munningen av elven Gwaun», navnet på elven refererer til det høye, våte, jevne terrenget til en myr eller hei.Mills, A.D. (2003): A Dictionary of British Place-Names. Oxford: Oxford University Press. ISBN 9780198527589. «Geiriadur Prifysgol Cymru», Geiriadur.ac.uk

 Historie 

Fishguard ligger innenfor den historiske walisiske cantref Cemais, og en del av den walisiske provinsen Dyfed, innenfor det historiske fyrstedømmet Deheubarth.Davies, John (1994): A History of Wales, Penguin, foundations of s. 17, 19, 43; Migration of the Desi into Demetia, s. 52; Demetia 17, 30, 34; ruling house of s. 52, 72, 85, 87; and the Vikings s. 85' relations with Alfred of Wessex s. 85; and the Vikings/Northmen s. 98, and the Normans s. 106, 112, 114. Kystene i Wales var utsatt for norrøne plyndringer i vikingtiden, og i den siste delen av 900-tallet dukket norrøne handelsposter og bosetninger opp i Dyfed, med Fishguard etablert en gang mellom 950 og 1000 e.Kr.

I 1078 var Goodwick Moor åstedet for et blodig slag der Rhys, sønn av Owain ap Edwyn, ble beseiret og drept av Trahaearn ap Caradog i slaget ved Pwllgwdig (Goodwick).Jones, Thomas red. (1952): Brut y Tywysogion: Peniarth MS. 20 version, University of Wales Press

Det engelske stedsnavnet indikerer at det kan ha vært en norrøn handelspost, selv om det ikke er avdekket arkeologiske levninger som ytterligere bevis.Charles (1992), s. xxxvi Imidlertid kan de V-formede steinkonstruksjonene til gamle fiskebur fortsatt sees ved lavvann på begge sider av bukten, og det antas at disse var fundamentene for gjerder av tømmer som kunne fange fisken når tidevannet gikk ut. Andre eksempler kan finnes flere steder på de britiske øyer, og de stammer sannsynligvis fra tidlig middelalder, selv om lignende innretninger har vært i bruk siden neolittisk tid.

Stedet ble kalt Fiscard fram til begynnelsen av 1800-tallet, da navnet ble anglisert, var en marscher-borough (grenseområde). I 1603 ble stedet beskrevet som en av fem borough i Pembrokeshire, med en portreeve (havnevakt) «portreeve, n.», Oxford English Dictionary (utg. online). Oxford University Press som overvåket det.Owen, George (1892): The Description of Penbrokshire by George Owen of Henllys Lord of Kemes, red. Henry Owen, London. Den normanniske bosetningen etablerte seg langs det som nå er High Street, mellom kirken i den nordlige enden og restene av en normannisk borg av typen motte-and-bailey i den sørlige enden.«All about Fishguard», Manor Town House, Fishguard


I 1797 forsøkte franske styrker å invadere De britiske øyer. 1 400 mann på fire skip gikk i land 22. februar dette året ved Carregwastad Head, i håp om å utløse et opprør mot engelsk styre i Wales. Styrkene var dårlig trent, og invasjonsforsøket endte med noen få drepte og noe plyndring. Den 25. september 1797 ble den franske kapitulasjonen signert på puben Royal Oak i Fishguard. Den lokale helten under invasjonen var Jemima Nicholas. Hun tvang egenhendig, med en høygaffel, 12 franske soldater til å overgi seg.Latimer, Jon (12. juli 2003): «The Battle of Fishguard: The Last Invasion of Great Britain», Arkivert fra originalen 27. april 2009. Hele historien om invasjonen er fortalt i Fishguardteppet, en etterligning av eller en hyllest til Bayeuxteppet som ble laget i forbindelse med slagets 200-årsjubileum. Teppet kan sees i byens rådhus.«Fishguardteppet», Eventyrlysten.no«The Last Invasion of Britain», The Last Invasion Tapestry

Fishguards gamle pub, Royal Oak, var stedet der overgivelsen ble signert etter slaget ved Fishguard. Denne korte kampanjen, 22.–24. februar 1797, er den siste landgangen på britisk jord av en fiendtlig utenlandsk styrke, og blir derfor ofte omtalt som den «siste invasjonen av det britiske fastlandet». En styrke på 1400 franske soldater gikk i land i nærheten av Fishguard, men overga seg to dager senere.[11]

I 1912 foretok irske flypioneren Denys Corbett Wilson (1882–1915) den første flyvningen mellom Storbritannia og Irland. Han startet reisen fra Hendon flyplass i London 17. april 1912, og landet til slutt i Goodwick 21. april etter å ha gjort noen uplanlagte stopp underveis. Deretter tok han av fra et jorde nær Harbour Village klokken 05:47 den 22. april og krasjlandet 100 minutter senere i Crane nær Enniscorthy i den irske grevskapet Wexford. «Flying the Irish Channel», Flight Magazine. IV (17). London: Reed Business Information: 379. 27 April 1912«Denys Corbett-Wilson – First Man 1912 to Fly Irish Sea», Ireland Made 27. oktober 2023

Lower Fishguard utviklet seg som et sildefiskeri og havn, med handel med Irland, Bristol og Liverpool. På slutten av 1700-tallet hadde byen 50 kystfartøy, og eksporterte havre og saltsild.Barrett, J.H. (1974): The Pembrokeshire Coast Path, HMSO, ISBN 0-11-700336-0; s. 44 I 1779 ble havnen plyndret av kaperskipet «Black Prince», som bombarderte byen da den nektet å betale løsepenger på 1000 pund.«American Privateer ship 'Black Prince' (1778)», Threedecks.orgThe American Revolution and The Role of Privateers, History Is Now Som et resultat ble festningen Fishguard Fort ferdigstilt i 1781, med utsikt over Nedre Fishguard.Lloyd Wilson, Gavin (18. april 2009): «Sites and Stones: Fishguard Fort, Pembrokeshire», Sites and Stones. På siste halvdel av 1800-tallet fikk havnen mindre betydning og forfalt.

En prest fra Fishguard på 1800-tallet, pastor Samuel Fenton MA, skrev boken The History of Pembrokeshire.Fishguard - from Lewis' Topographical Dictionary of Wales (1833), Genuki.org.uk

Under andre verdenskrig var Fishguard Bay Hotel stasjon for den hemmelige tjenesten kalt «Station IXc of Special Operations Executive». I 1943 ble det etablert en topphemmelig forskningsstasjon for utprøving av miniatyrubåter i Fishguard Bay.Merriman, Peter: «Secret Submersibles in Fishguard Bay, 1943-45 | Llongau Ymsuddol Cudd ym Mae Abergwaun, 1943-45», Perma.cc record Etter krigen gikk Fishguard Bay Hotel tilbake til å være et jernbanehotell, og det var først med utgivelsen av myndighetenes dokumenter i 1972 at denne hemmelige historien til havnen i Fishguard ble mer kjent.

Fishguard & Goodwick Golf Club ble grunnlagt i 1921 og stengt på 1960-tallet.«Fishguard & Goodwick Golf Club», Golf's Missing Links 

 Referanser 

 Eksterne lenker 

 «The Last Invasion of Britain», artikkel av Ben Jonson, Historic.uk

Kategori:Byer i Pembrokeshire
Kategori:Havner i Storbritannia
Kategori:Artikler i sjøfart-prosjektet