Durham bispedømme

Durham bispedømme er et anglikansk, og tidligere katolsk bispedømme med sete i Durham i det nordøstlige England.

Bispesetet ble først opprettet på Lindisfarne i 635, med territorium avgitt fra York erkebispedømme. Etter at klosteret på Lindisfarne hadde blitt rammet av vikingangrep av nordboere fra Norge ble det i 875 de facto oppgitt, og i 879 ble et nytt bispedømme opprettet i Chester-le-Street som en fortsettelse av Lindisfarne, med samme territorium.Herbermann, Charles, red. (1913): «Ancient Diocese and Monastery of Lindisfarne», Catholic Encyclopedia. New York: Robert Appleton.

I 995 ble bispesetet flyttet til Durham, på grunn av trusselen fra vikingangrep mot Chester-le-Street.

Under normannerne fikk biskopen av Durham verdslig makt, og styrte det tradisjonelle grevskapet Durham som et palatinat. Biskopen hadde tittelen «fyrstebiskop», med unntak av den første, Walcher, som hadde tittelen «jarlebiskop».

Den siste katolske biskopen, Cuthbert Tunstall, ble innsatt i 1530 og fjernet fra embetet av Elisabeth I i juli 1559. Biskopen hadde allerede i 1536 mistet sin verdslige makt, men Durham har også i dag en spesiell status blant de anglikanske bispedømmene i England. Biskopen av Durham regnes som høyere i rang enn alle andre biskoper i England, med unntak av erkebiskopene av York og Canterbury. Biskopen av Durham og biskopen av Bath and Wells er den britiske monarkens to livvakter på sin kroning.

Det latinske navnet er Diocesis Dunelmensis.

Katolske biskoper

Sete på Lindisfarne

St. Aidan, 635–652
St. Finan, 652–661
St. Colman, 661–664 
Tuda, 664–678 
St. Eata, 678–685 
St. Cuthbert, 685–688 
St. Eadbert, 688–698 
Eadfrid, 698–724 
St. Ethelwold, 724–740 
Cynewulf, 740–780 
Higbald, 780–803 
Egbert, 803–821 
Heathured, 821–830 
Ecgred, 830–845 
Eanbert, 845–854 
Eardulf, 854–900

Sete i Chester-le-Street

Cutheard, 900–915 
Tilred, 915–928 
Wilgred, 928–944 
Uchtred, 944–947 
Sexhelm, 947 
Aldred, 947–968 
Elfdig, 968–990 
Aldhun eller Aldwin, 990–1018

Sete i Durham

Aldhun i Durham fra 995
Vakant, 1018–1021 
Eadmund, 1021–1041 
Eadred, 1041–1042 
Egelric, 1042–1056 
Egelwin, 1056–1071 
Walcher, 1071–1080 
William de St. Carilef, 1080–1096 
Vakant, 1096–1099 
Ranulf Flambard, 1099–1129 
Vakant, 1129–1133 
Galfrid Rufus, 1133–1140 
Vakant, 1140–1143 
William de S. Barbara, 1143–1153 
Hugh de Pudsey, 1153–1194 
Vakant, 1194–1195 
Philip de Pictavia, 1197–1208 (utnevnt 1195)
Vakant, 1208–1217 
Richard de Marisco, 1217–1226 
Vakant, 1226–1228 
Richard Poor, 1228–1237 
Vakant, 1237–1241 
Nicholas de Farnham, 1241–1249 
Walter de Kirkham, 1249–1260 
Robert de Stitchill, 1260–1274 
Robert de Insula, 1274–1283 
Antony Beck, 1283–1311 
Richard de Kellaw, 1311–1318 
Lewis de Beaumont, 1318–1333 
Richard de Bury, 1333–1345 
Thomas de Hatfield, 1345–1382 
John Fordham, 1382–1388 
Walter Skirlaw, 1388–1406 
Thomas Langley, 1406–1438 
Robert Neville, 1438–1457 
Laurence Booth, 1457–1476 
William Dudley, 1476–1483 
Vakant, 1483–1485 
John Sherwood, 1485–1494 
Richard Fox, 1494–1502 
William Sever, 1502–1505 
Vakant, 1505–1507 
Christopher Bainbridge, 1507–1508 
Vakant, 1508–1509
Thomas Ruthall, 1509–1523 
Thomas Wolsey, 1523–1530 
Cuthbert Tunstall, 1530–1559

 Referanser 

Kategori:Anglikanske bispedømmer i Storbritannia
Kategori:Tidligere katolske bispedømmer i Storbritannia
Kategori:Durham
Kategori:York erkebispedømme