Krydder

Krydder er en fellesbetegnelse på først og fremst planter med sterk smak eller lukt, som brukes for å endre lukt, smak og farge i det endelig serverte mat eller drikke. 

Klassifiseringene varierer noe: Noen regner bare planter og plantedeler som krydder, mens andre legger mindre vekt på opphavet og sier det viktige er bruken. For eksempel kaller mange også salt for krydder, men dette blir feil i henhold til den definisjonen som sier at krydder skal komme fra planter. Salt er jo ikke plantemateriale, men har ellers mange likhetstrekk med krydder.

I Norge vokser krydderurten bergmynte som gir det kjente krydderet oregano og denne er trolig vårt eldste krydder. I middelhavslandene har de i tillegg brukt basilikum, timian, rosmarin, salvie, karve og anis helt fra oldtiden.

Historie
På 1500-tallet startet man for alvor å importere krydder fra Det fjerne østen, særlig fra India. Sentrum for krydderhandelen i India var Calicut, som nå heter Kozhikode. Der var det store markedsplasser hvor de solgte blant annet nellik, muskat, pepper, kanel og andre kryddere som lukter godt. Pepper ble regnet som like verdifullt som sølv i Europa, og muskat ble regnet som like verdifullt som gull. Å ha krydder hvis man bodde i Europa, var et symbol på status. India ble regnet som krydderets hjemland, og i India fikk man kjøpt krydder billig. Noe av krydderet kunne bli verdt mer enn 27 ganger mer i Europa enn i India, det ga svært god fortjeneste.

I våre dager har også amerikanske kryddere som paprika og chilipepper blitt populære, i tillegg til mange nye kryddere og krydderblandinger fra Østen. Skandinaviske krydder som bergmynte og kvann er derimot lite brukt.

Nytte
Krydder gir mat en ønsket karakter som ofte blir en del av matkulturen hvor dette praktiseres. Et typisk eksempel på dette er gløgg i Norge. Men juleøl i Norge har inntil nylig fulgt Reinheitsgebot og er følgelig ukrydret. -->, eller lusekatter i Sverige. Slikt blir man vant til i ung alder og søker etter i senere faser av livet. Kulturspesifikke krydringspraksis har derfor sosiale funksjoner på linje med musikk, dans, klesdrakt, eller dialekt i språket:
 Det gir kokkene mulighet til å måle seg i konkurransen om å oppnå det mest kulturlokale kjernesmaken
 Det øker fellesskapsfølelsen blant folk med felles matkultur
 Det gir mulighet for analyse av kulturelle signaler om aksept (eller diskriminering) mot medmennesker med annen krydderkulturbakgrunn

Vanlige kryddersorter
Allehånde
Anis
Basilikum
Bukkehornkløverfrø
Dill
Einerbær
Estragon
Gressløk
Ingefær
Kanel
Kapers
Kardemomme
Karve
Koriander
Laurbær
Merian
Muskat
Nellik
Nigella frø (Nigella sativa)
Oregano
Paprika
Pepper
Cayennepepper
 Chilipepper
 Rosépepper
 Sichuanpepper
 Svart pepper
Rosmarin
Safran
Salvie
Stjerneanis
Timian
Valmue frø  (Papaver somniferum)
Vaniljestang

Krydderblandinger
Garam Masala
Grillkrydder
Femkrydder
Herbes de Provence
Bouquet garni
Karri
Panch phoron (bengalsk femkrydderblanding)
Piffi
Shichimi togarashi
Tikka Masala

Spesialkrydder
Mirakelbær (gjør surt til søtt)
Perikum (i brennevin)
Sumak (i arabisk, tyrkisk og iransk mat)

 Referanser