Formannskapslovene

Formannskapslovene er to lover som ble vedtatt av Stortinget og sanksjonert den 14. januar 1837, én for byene og én for landdistriktene.  Lovene innførte grunnlag for lokalt selvstyre, med gyldighet fra 1. januar 1838. I henhold til de to lovene ble landet delt inn i en rekke formannskapsdistrikt, fordelt på bydistrikt og landdistrikt. Hvert distrikt fikk innført folkevalgte formannskap og representantskap. I tillegg ble det opprettet amtsformannskap som representerte alle formannskapsdistriktene i et amt. 

Distriksdelingen brukte tid på å konsolidere seg, og variasjon i tolkning gjør at en i litteratur kan finne det total antallet distrikt oppgitt både som 392 og 396.  

Fra 1863 ble navnet herred brukt om landdistriktene i lovverket, og på 1900-tallet ble kommune den mest vanlige betegnelsen for alle distriktene. Formannskapslovene er nå opphevet og erstattet av mer moderne lover. 

 Lovenes forhistorie 
 Lokalt styre før 1837 
Grunnloven fra 1814 førte med seg en allmenn demokratisering av politisk liv og samfunnsstyring, men brakte likevel ingen forandringer i styret av norske byer og bygder. 
Lokal organisering av fellesoppgaver var svært enkel, bort sett fra i de største byene. Det var i hovedsak statlige embetsmenn som styrte, fogden på landet og magistraten i byen.
På landsbygda var presten en viktig embetsmann, selv om bøndene i en viss grad var involvert i fattigvesen, skolevesen og veibygging.K. Helle m.fl.: Norsk byhistorie..., s.312ff  

I kjøpstedene hadde en siden 1600-tallet hatt borgerutvalg, kalt representantskap eller «eligerte menn», som skulle bistå magistraten i styre og stell. Representantene i dette utvalget var byborgere: næringsdrivende kjøpmenn og håndverkere.
Noe demokratisk valg var det ikke snakk om, og ledige plasser i utvalget ble ofte fylt basert på forslag fra andre medlemmer og fra magistraten. Alle søknader til øvrigheten skulle gå gjennom de eligerte menn. I spesielle saker kunne en kalle inn til borgermøter eller - enda videre - innbyggermøter, der møtedeltakerne kunne få gi uttrykk for synspunkt. Byene hadde rett til å skattelegge egne innbyggere, gjennom egne valgte representanter (takserborgere) og en lokal skattefut.K. Helle m.fl.: Norsk byhistorie..., s.210ff A. Bergsgård m.fl. : Minneskrift..., s.9 

Som kommune ble tidligere betraktet enhver landsdel som fungerte som et eget rettssubjekt.T.H. Aschehoug: De norske Communers Retsforfatning før 1837, s.3ff  Det vil si at landsdelen kunne eie grunn og formue - og dermed også inngå økonomiske forpliktelser. Derimot sa begrepet ingenting om styreform, og en kommune trengte ikke ha noen form for demokratisk styresett. Laveste kommunenivå var prestegjeldet og delvis også kirkesoknet, med presten som den sentrale embetsmann.  Prestegjeldet kunne eie kirker og gårder, og skole- og fattigvesen var underlagt presten.  
Administrative grenser var imidlertid ofte uklare, og forskjellige ansvarsområder (kirke, fattigvesen, skolevesen, rettsvesen, lensmannsvesen, militærvesen) hadde ikke alltid sammenfallende forvaltningsdistrikt. I rettsvesenet var tinglaget det grunnleggende distriktet.   

Også en kjøpstad fungerte som en kommune, som et selvstendig rettssubjekt med særskilte handelsprivilegier.  De geografiske grensene for kjøpstedene var ikke alltid nøye fastlagt, og en betraktet all tettbebyggelse som å høre til byen.  Et ladested hadde også handelsprivilegier, men var formelt sett underlagt en kjøpstad og slik sett ikke en kommune.T.H. Aschehoug: De norske Communers Retsforfatning før 1837, s.52   Ved folketellingen i november 1835 er det registrert 16 prestegjeld som inneholder en kjøpstad eller et ladested, og i tillegg er det registrert 306 prestegjeld som landdistrikt. I 1839 var det i Norge 27 kjøpsteder og 15 ladesteder.K. Helle m.fl.: Norsk byhistorie..., s.273 

De neste høyere kommunetrinnet var amtskommunen (eller i kortform amtet), styrt av en amtsmann.  
Kjøpstedene hadde en selvstendig stilling og var ikke underlagt amtet de geografisk tilhørte, bort sett fra i Finnmark.  Mellom prestegjeld og amtet var fogderiet, og 
over amtet sto stiftet eller bispedømmet.S. Steen: Det frie Norge..., s.13ff T.H. Aschehoug: De norske Communers Retsforfatning før 1837, s.61 

 Arbeide for lokalt selvstyre 

Mangelen på lokalt selvstyre ble av mange nordmenn opplevd som et misforhold, nå som en etter 1814 skulle være et «fritt» folk. Inspirasjonen ble hentet både fra idealene fra den franske revolusjonen 
og fra grunnlovens ånd. Det var et ønske om at prinsippet om folkesuverenitet skulle gjelde både lokalt og nasjonalt. 
Det var i første rekke bøndene som ønsket seg lokalt selvstyre, i og med at en i byene alt hadde en viss grad av borgermedvirkning. Bak ønsket lå det nok i mange tilfeller et håp om å kunne redusere de lokale utgiftene: 
De som måtte bære kostnadene forbundet med lokale tiltak, skulle også kunne styre dem. Lokalkunnskap og erfaring var dessuten langt større hos innbyggerne enn hos innflyttede embetsmenn. 
Likevel støttet også mange embetsmenn et lokalt styresett som kunne være et bindeledd mellom innbyggerne og sentraladministrasjonen.

Mennene på Eidsvoll var klar over at Grunnloven ikke var tilstrekkelig, og riksforsamlingen valgte 16. mai 1814 en lovkomité som skulle arbeide videre med «en ny almindelig civil og criminel Lovbog».A. Bergsgård m.fl. : Minneskrift..., s.11 
Ut over 1820-årene arbeidet komiteen med spørsmålet om lokalt selvstyre, og flere forslag ble drøftet på Stortinget. I byråkratisk tradisjon tenkte en seg at et lokalt formannskap skulle ha liten selvstendig makt, men primært virke som
bindeledd mellom embetsverket og folket. Oppgavene kunne være å videreformidle hva folket ønsket samt å iverksette tiltak fra sentraladministrasjonen. Først tenkte en seg tinglagene som forvaltningsdistrikt, men dette ble etter hvert endret til å basere distriktene på prestegjeldene.  Fra 1830 tok regjeringen opp forslaget, ved finansministeren Jonas Collett. Han utvidet forslaget til å inkludere et amtsformannskap, siden de største lokale utgiftene var styrt gjennom amtet. 

De demokratiske idéene ble imidlertid motarbeidet av Norges statsminister i Stockholm, Severin Løvenskiold. Bøndene hadde ikke kunnskap til slikt arbeid, mente han. Da forslaget i april 1833 ble lagt fram for Stortinget som en regjeringsproposisjon, var amtsformannskapet tatt ut og det lokale formannskapet sterkt redusert.

Valget i 1832 hadde ført mange flere bønder inn på Stortinget, og i 1833 var det lokale selvstyret den store saken for bøndene på Stortinget. Bonderepresentantene ønsket å redusere makten til staten og embetsmennene, med en vektlegging av bondekommunalisme.
En liten gruppe på tolv bønder, med John Neergaard i spissen, gikk under tilnavnet «Bøndenes hemmelige direksjon», og denne gruppen utarbeidet et svært radikalt alternativt forslag: Hvert distrikt skulle styres av et lite utvalg representanter, et formannskap, og dette skulle ha svært vide fullmakter.  Forslaget samlet 25 underskrifter, og det endelige lovvedtaket i Stortinget
fulgte i hovedsak det radikale bondeforslaget. Regjeringen nektet imidlertid å sanksjonere et så demokratisk vedtak.F. Sejersted: Norges historie..., s.335ff   

 Lovvedtak og sanksjonering 

Stortinget i 1836 var preget av samme sosiale sammensetning som i 1833. Regjeringen hadde nå fått gjennomarbeidet et nytt forslag om lokalt selvstyre, ved hjelp av en komité av liberale embetsmenn.
Det nye forslaget var langt mindre radikalt enn bondeforslaget fra 1833, men også mer demokratisk enn den tidligere regjeringsproposisjonen: Forholdet mellom statlig og lokal styring var
klarere definert, og ansvaret for en rekke utgifter ble flyttet fra amtet til staten. I tillegg til formannskapet la det nye forslaget opp til at det nå også skulle velges et representantskap i hvert distrikt. 
Amtsformannskapet ble tatt inn igjen og skulle være sammensatt av ordførerne i alle formannskapsdistriktene i amtet.  Dette forslaget ble forelagt som regjeringsproposisjon 1. mars 1836.  Statsminister
Løvenskiold var imot forslaget også i denne formen og tok dissens.  

Stortinget gjorde bare små endringer i forslaget fra regjeringen, selv om enkelte representanter ønsket å gå tilbake til det radikale bondeforslaget fra 1833.  
Det to formannskapslovene ble vedtatt av Stortinget 23. og 24. november 1836.S. Steen: Det frie Norge..., s.9   Regjeringen ga sanksjon på årsdagen for Kielfreden, 14. januar 1837, og lovene ble gjort gjeldende fra 1. januar 1838.

 Lovene fra 1837 

Loven for landsbygda tok utgangspunkt i prestegjeldene, men begge lovene bruker ordet «kommune» om de nye formannskapsdistriktene.  Lovtitlene var

 «Lov om Formandskaber paa Landet samt om Bestyrelsen af Districternes almindelige Commune-Anliggender»
 «Lov om Formandskaber i Kjøbstæderne samt om Bestyrelsen af Kjøbstædernes almindelige Commune-Anliggender».

Gjennom de to lovene fikk lokale, valgte representanter bevilgende, forvaltende og kontrollerende myndighet i lokale saker. 

 Landdistrikt og bydistrikt 

De to lovene var utformet for henholdsvis kjøpsteder og landdistrikt. I henhold til loven om landdistriktene kunne imidlertid ladestedene velge om de ville slå seg sammen med det omkringliggende distriktet eller ha et særskilt formannskap i tråd med loven for kjøpstedene. En del mindre ladesteder valgte å gå sammen med distriktet omkring.

På landsbygda var prestegjeldet det vanligste utgangspunktet for å lage formannskapsdistrikt, men også kirkesokn og tinglag ble brukt i den endelige delingen.

Begge lovene stilte krav om minst 50 innbyggere med stemmerett innenfor et formannskapsdistrikt.  Hadde ikke kjøpstaden eller prestegjeldet tilstrekkelig antall innbyggere med stemmerett, så fikk regjeringen fullmakt til å gjøre justeringer som var nødvendig for å lage områder med et stort nok innbyggertall.  Flere kjøpsteder var for små, og disse slo seg da sammen med omkringliggende landdistrikt og ble styrt etter loven om landdistriktene. I ettertid er disse omtalt som «kombinerte land- og kjøbstedskommuner».

Kjøpstedene skulle fremdeles være fristilte ovenfor amtet, men amtmannen hadde etter loven tilsynsrett med protokoller og regnskap.

 Valg og stemmerett 

Reglene for stemmerett ved valg av lokale representanter var de samme som for stortingsvalg, gitt etter § 50 i Grunnloven. Reglene la vekt på alder, embete, borgerskap og eiendom.  Så sent som i 1876 hadde bare 7,1 % prosent av innbyggerne i norske byer
stemmerett, om lag en tredjedel av alle menn over 25 år. 

For distrikt med flere sokn, ble valget gjennomført soknevis.  Det skulle velges både formenn og representantskap, og amtmannen skulle etter folketall og lokale forhold fastsette antall formenn (mellom tre og ni) og antallet
representanter (mellom ni og 27).S. Steen: Det frie Norge..., s.30ff    

De første lokale valgene ble gjennomført i 1837, mens Finnmark gjennomførte valg først i 1839.  
Byene holdt i 1837 bare valg til representantskap, de eligerte menn skulle sitte som formannskap ut året 1838, dersom de var mange nok til å fylle det lovpålagte antallet.
Christiania hadde valg av 26 representanter 27. februar, og opptelling tok seks dager. I hovedstaden stemte 658 personer, svarende til 60 % av alle med stemmerett.  
Deltagelse i de første valgene var de fleste stedene liten, langt mindre enn ved tilsvarende stortingsvalg.S. Steen: Det frie Norge..., s.21ff    

Kjøpstaden Bodø hadde bare 15 personer med stemmerett og skulle velge tre formenn og ni representanter.  Dermed ble nesten alle de stemmeberettigede medlemmer av bystyret!

Etter 1837 ble valgene gjennomført annen hvert år som suppleringsvalg, der halvparten av representantene var på valg.  

 Styrearbeid 

Formannskapet skulle selv velge en ordfører og en viseordfører, begge for to år om gangen. Alle formenn var medlemmer av representantskapet, på lik linje med de andre representantene. 
Fogdene skulle ha innkalling og hadde møterett til representantskapet. Her kunne han delta i debatten, men uten å ha stemmerett.  
Møter i representantskapet skulle etter loven være åpne for alle tilhørere, så fremt det ikke ble besluttet med flertall å stenge møtedørene.

Etter lovene hadde verken ordfører eller formannskap rett på økonomisk godtgjøring, ut over dekning av utgifter til korrespondanse og innkjøp av materiell.

Den første kjente kommunebygning ble bygget i 1842 i Hobøl i Østfold.  Huset skulle være både jordmorbolig og gi rom til møter i de offentlige styrene.

Amtsformannskapet skulle være sammensatt av alle ordførerne i et amt, samen med fogdene og amtmannen. Dette formannskapet skulle etter loven om landdistriktene samles én gang i året for å gjennomgå
økonomiske saker som gjaldt amtet, og årsmøtet fikk ikke lov å vare mer enn seks dager. Amtmannen skulle fungere som ordfører, men alle møtedeltakerne hadde rett til å framsette forslag til drøfting
og avstemning.  Amtmannen hadde approbasjonsrett, det vil si rett til å godkjenne eller forkaste et vedtak.  

 Lokale oppgaver og ansvar 

De to formannskapslovene er karakterisert som «magre» lover, i den forstand at de hadde få bestemmelser ut over allmenne retningslinjer.  De nye forvaltningsdistriktene ble pålagt svært få oppgaver.  

Formannskapet hadde den utøvende myndigheten og var også den forsamlingen en skulle kontakte, dersom en ville ta opp en sak.  I viktige spørsmål som gjaldt økonomi, nye tiltak eller kjøp og salg av eiendommer,
skulle formannskapet «innhente representantskapets beslutning».  Dersom representantskapet gjorde et vedtak med 2/3 flertall, og amtmannen ikke hadde innsigelser, så var vedtaket etter loven gyldig.  Kunne en ikke
oppnå 2/3 flertall, skulle saken tas opp til ny behandling.  

For skolestell og fattigvesen innførte formannskapslovene et «kombinert formannskap». Dette var en sammensetning av formannskapsmedlemmene og de ikke-valgte tidligere medlemmene av
skole- og fattigkommisjonene. I dette kombinerte formannskapet skulle presten være ordfører. Begrepet «kombinert formannskap» ble lite brukt, og man fortsatte å omtale utvalgene som skolekommisjon og fattigkommisjon,
alternativt skoleformannskap og fattigformannskap.S. Steen: Det frie Norge..., s.43ff  

Ordføreren skulle sørge for at det ble ført dagbok over alle innkomne saker, møteprotokoller, en kopibok over alle korrespondanse samt regnskap for distriktet. 
Formannskapslovene sa ellers ingenting om budsjett eller skatter, og økonomiske utfordringer ble løst svært forskjellig i ulike deler av landet. Det var ikke uvanlig å
operere med flere kasser, for eksempel separate kasser for fattigvesen, skolevesen, kirke og andre utgifter.
Etter 1837 overtok de lokale styrene beskatningsretten.S. Steen: Det frie Norge..., s.99ff 

 Videreføring av lovverket 

Formannskapslovene blå stående i nesten hundre år, med små endringer.A. Bergsgård m.fl. : Minneskrift..., s.191  I 1921 ble lovene erstattet av en ny kommunelov.
Lovverket ble imidlertid kontinuerlig utfylt med lover som spesifiserte krav og rettigheter for kommunene, som skolelover, lover om fattigstell osv.
Ytterligere nye kommunelover kom i 1938 og 1954. Fra og med januar 1993 ble forskjellen mellom bykommuner og landkommuner fjernet. Gjeldende kommunelov er fra 2018.

En kongelig resolusjon fra 16. juli 1838 bidro til å tolke formannskapslovene og spesifiserte at disse ikke opphevet tidligere lovgivning om skolevesen og fattigvesen.
De to nye lovene skulle være en videreføring, og det kombinerte formannskapet skulle overta oppgavene som var omtalt i de tidligere lovene.  En ytterligere ny lov fra 20. september 1845 
førte systemet med fattigkommisjon tilbake til slik det hadde vært før 1837. Kommisjonen skulle nå bestå av presten og så mange valgmenn som formannskapet bestemte.

En rekke senere lover ble laget for å regulere kommunens rett til å ta opp lån. Den første kom 23. april 1839 og ga kommunene lov til å låne under bestemte vilkår fra Oplysningsvæsenets Capitalfond.

Etter lov om revisjon av matrikkelen av 6. juni 1863 ble formanskapsdistriktene på landet kalt herred, og tilsvarende ble det lokale representantskapet nå kalt 
herredsstyre.

 Norges dokumentarv 

Dokumentene fra Stortingets behandling og vedtak av formannskapslovene i 1837 ble innlemmet i Norges dokumentarv i 2012. 
Norges dokumentarv er et register over de viktigste dokumentene i norsk historie. Registeret er en nasjonal parallell til UNESCOs Verdens dokumentarv.

 Formannskapsdistrikt i 1838
Dette er en oversikt over formannskapsdistriktene som ble opprettet 1. januar 1838.

Områdedelingen brukte tid på å finne sin første faste form. I en tidlig fase kunne en finne distrikt som hadde flere formannskap og også distrikt som delte formannskap.  I tillegg er
dokumentasjon om status til enkelte distrikts status tildels mangelfull. Variasjon i tolkning av materialet gjør at en kan finne litt forskjellige tall oppgitt både for det totale antallet
distrikt og fordeling mellom bydistrikt og landdistrikt. En offentlig utredning fra 1992 oppgir det totale antallet som 392, med 37 distrikt som fulgte 
kjøpstadsloven. 
Oversikten her følger Frode Korslund, som oppgir et totalt antall distrikt som 396, fordelt melom 38 bydistrikt og 358 landdistrikt.

De angitte tinglag er oppført ved de(t) prestegjeld som de hovedsakelig omfattet eller var en del av. I noen få tilfeller har det av hensyn til tabellens lesbarhet ikke vært mulig å få med store deler fra andre prestegjeld, mens mindre deler av andre prestegjeld i hovedsak er utelatt.

I 1838 hadde Norge 18 amt, men dette ble ved deling innen 1866 utvidet til 20 amt, og den følgende tabellen bruker denne utvidete amtsdefinisjonen.  Bruken av romertall I-XX for disse 20 amtene er historisk korrekt. Siden kjøpsteder og ladesteder ikke var administrativt underlagt amtene de geografisk tilhørte, ble ikke by- og landkommuner oppført i offentlig statistikk samlet under samme amt. Rekkefølgen på fogderi, tinglag, prestegjeld og kommuner i datidens statistikker var heller ikke fast, men kunne endres fra ett år til det neste. Rekkefølgen innenfor hvert amt er således et kompromiss, i hovedsak basert på matrikkelen fra 1838. Den oppgitte nummereringen innenfor hvert amt finnes ikke i samtidige kilder, og er en senere tilpasning for å gi en distinkt forbindelse til kommunene oppført i f.eks. norske kommunenummer.

 I. Smaalenenes amt 
Fra 1838 bestod lokalstyret i amtet av 23 formannskapsdistrikt, hvorav tre kjøpsteder og 20 landkommuner.

 Fogderi Tinglag Prestegjeld Nr Formannskap Grunnlag - - Frederikshald I.1 Frederikshald Kjøpstad Frederikstad I.2 Frederikstad Moss I.3 Moss Mosse Haabel Haabel I.4 Haabel Prestegjeld Vaaler Vaaler I.5 Vaaler Rygge Rygge I.6 Rygge I.7 Mosse Landdistrict Landsogn til Moss kjøpstad Raade Raade I.8 Raade Prestegjeld Onsø Onsø I.9 Onsø Hvaløerne Hvaløerne I.10 Hvaløerne Borge Borge I.11 Borge Thunøe Thunøe I.12 Thunøe I.13 Frederikstads Landdistrict Landsogn til Frederikstad kjøpstad Idde og Marker Skieberg Skieberg I.14 Skieberg Prestegjeld Berg Berg I.15 Berg Idde Idde I.16 Idde Aremark Aremark I.17 Aremark Rakkestad Rakkestad Rakkestad I.18 Rakkestad Skibtved Skibtved I.19 Skibtved Spydeberg Spydeberg I.20 Spydeberg Askim Askim I.21 Askim Thrygstad Thrygstad I.22 Thrygstad Eidsberg Eidsberg I.23 Eidsberg Rødenæs Rødenæs I.24 Rødenæs

 II. Akershuus Amt 
Fra 1838 bestod lokalstyret i amtet av 23 formannskapsdistrikt, hvorav en kjøpstad, et ladested og 21 landkommuner.

 Fogderi Tinglag Prestegjeld Nr Navn Grunnlag - - Vestby II.1 Soon og Hølen Ladested Drøbak II.2 Drøbak Ager og Folloug Frogn II.3 Frogn Landsogn til Drøbak kjøpstad Kraakstad Kraakstad II.4 Kraakstad Prestegjeld  Aas og Næsodden Aas II.5 Aas Næsodden II.6 Næsodden Vestby Vestby II.7 Vestby Asker Asker II.8 Asker Bærum II.9 Bærum Annekssogn til Asker, men eget tinglag Ager Ager II.10 Ager Prestegjeld Nedre Rommerige Skedsmo og Nittedal Skedsmo II.11 Skedsmo Nittedal II.12 Nittedal Sørum Sørum II.13 Sørum Urskoug Urskoug II.14 Urskoug Høland Høland II.15 Høland Fedt Fedt II.16 Fedt Enebak Enebak II.17 Enebak Øvre Rommerige Gjerdrum Gjerdrum II.18 Gjerdrum Nannestad Nannestad II.19 Nannestad Hurdal Hurdalen II.20 Hurdal Eidsvold Eidsvold II.21 Eidsvold Ullensager Ullensager II.22 Ullensager Næs Næs II.23 Næs

 III. Christiania Amt 

Christiania Amt ble utskilt fra Akershus Amt i 1842.Fra 1838 bestod lokalstyret i amtet av et formannskapsdistrikt, hvilket var en kjøpstad.

 Nr Navn Grunnlag 1838 III.1 Christiania Kjøpstad Del av Akershus amt

 IV. Hedemarkens Amt 
Fra 1838 bestod lokalstyret i amtet av 19 formannskapsdistrikt, alle landkommuner.

 Fogderi Tinglag Prestegjeld Nr Navn Grunnlag Soløer og Oudalen Hof Hof IV.1 Hof Prestegjeld Grue Grue IV.2 Grue Vinger Vinger IV.3 Vinger Oudalen Søndre Oudal IV.4 Søndre Oudal Nordre Oudal IV.5 Nordre Oudal Hedemarken Løiten Løiten IV.6 Løiten Rommedal Rommedal IV.7 Rommedal Stange Stange IV.8 Stange Vang Vang IV.9 Vang Ringsager Ringsaker IV.10 Ringsager Næs Næs IV.11 Næs Østerdalen Qvikne Qvikne IV.12 Qvikne Tolgen Tolgen IV.13 Tolgen Tønsæt Tønsæt IV.14 Tønsæt Reendalen Reendalen IV.15 Reendalen Store-Elvedalen Aamodt IV.16 Store-Elvedalen Annekssogn til Aamodt, men eget tinglag Aamodt IV.17 Aamodt Prestegjeld Tryssild Tryssild IV.18 Tryssild Elverum Elverum IV.19 Elverum

 V. Christians Amt
Fra 1838 bestod lokalstyret i amtet av 20 formannskapsdistrikt, hvorav ett kjøpstadanlegg og 19 landkommuner.

 Fogderi Tinglag Prestegjeld Nr Navn Grunnlag - - Faaberg V.1 Lillehammer Kjøpstadanlegg Thoten Vestre-Thoten Vestre-Thoten V.2 Vestre-Thoten Prestegjeld Østre-Thoten Østre-Thoten V.3 Østre-Thoten Vardal Vardal V.4 Vardal Birid Birid V.5 Birid Faaberg Faaberg V.6 Faaberg Gusdal Gusdal V.7 Gusdal Gudbrandsdalen Øier Øier V.8 Øier Ringebo Ringebo V.9 Ringebo Froen Froen V.10 Froen Vaage Vaage V.11 Vaage Lomb Lomb V.12 Lomb Lessøe Lessøe V.13 Lessøe Valders Jævnager Jævnager V.14 Jævnager Gran Gran V.15 Gran Land Land V.16 Land Søndre Ourdal Søndre Ourdal V.17 Søndre Ourdal Nordre Ourdal Nordre Ourdal V.18 Nordre Ourdal Slidre Slidre V.19 Slidre Vang Vang V.20 Vang

 VI. Buskeruds Amt 
Fra 1838 bestod lokalstyret i amtet av 16 formannskapsdistrikt*, hvorav to kjøpsteder og 14 landkommuner.
 Fogderi Tinglag Prestegjeld Nr Navn Grunnlag - - Bragernæs VI.1 Drammen Kjøpstad Kongsberg VI.2 Kongsberg Ringerige og Hallingdal Hole Hole VI.3 Hole Prestegjeld Nordrehoug Nordrehoug VI.4 Nordrehoug Næs Næs VI.5 Næs Gol VI.6 Gol Aal Aal VI.7 Aal Budskerud Sigdal Sigdal VI.8 Sigdal Modum Modum VI.9 Modum Eger Eger VI.10 Eger Lier Lier VI.11 Lier Røgen Røgen VI.12 Røgen Hudrum Hudrum VI.13 Hudrum Nummedal og Sandsværd Sandsværd Sandsværd VI.14 Sandsværd Fledsberg Fledsberg VI.15 Fledsberg Rolloug Rolloug VI.16 Rolloug Nore og Opdal Ettersom det var eget tinglag, kunne det blitt eget formannskapsdistrikt
Strømsgodset er ikke oppført her, ettersom det lå under Jarlsberg og Laurvigs Amt.

 VII. Jarlsberg og Laurvigs Amt 
Fra 1838 bestod lokalstyret i amtet av 25 formannskapsdistrikt*, hvorav tre kjøpsteder, to ladesteder og 20 landkommuner.

 Fogderi Tinglag Prestegjeld Nr Navn Grunnlag - - Borre VII.1 Holmestrand Kjøpstad VII.2 Aasgaardstrand Ladested Tønsberg VII.3 Tønsberg Kjøpstad Sandeherred VII.4 Sandefjord Ladested Laurvig VII.5 Laurvig Kjøpstad Jarlsberg Skouge Bragernæs VII.6 Strømsgodset Landsogn til Bragernæs i Buskerud amt Skouge VII.7 Skouge Prestegjeld Sande Hudrum VII.8 Strømm Annekssogn til Hudrum i Buskerud amt Sande VII.9 Sande Prestegjeld Hof Hof VII.10 Hof Laurdal Laurdal VII.11 Laurdal Botne Botne VII.12 Botne Vaale Vaale VII.13 Vaale Borre Borre VII.14 Borre Sæm Sæm VII.15 Sæm Nøterø Nøterø VII.16 Nøterø Ramnæs Ramnæs VII.17 Ramnæs Anneboe Anneboe VII.18 Anneboe Stokke Stokke VII.19 Stokke Laurvig Sandeherred Nøterø VII.20 Tjømø Annekssogn til Nøterø i annet tinglag Sandeherred VII.21 Sandeherred Prestegjeld Thjøling Thjøling VII.22 Thjøling Hedrum Hedrum VII.23 Hedrum Brunlagnæs Brunlagnæs VII.24 Brunlagnæs Frederiksværn VII.25 Frederiksværn
Strømsgodset er inkludert.

 VIII. Bratsbergs Amt 
Fra 1838 bestod lokalstyret i amtet av 25 formannskapsdistrikt, hvorav tre kjøpsteder, to ladesteder* og 20 landkommuner.

 Fogderi Tinglag Prestegjeld Nr Navn Grunnlag - - Kragerøe VIII.1 Kragerøe Kjøpstad Bamble VIII.2 Langesund Ladested Eidanger VIII.3 Brevig Porsgrund VIII.4 Porsgrund Kjøpstad Skien VIII.5 Skien Nedre Thelemarken Gjerpen Gjerpen VIII.7 Gjerpen Prestegjeld Eidanger VIII.6 Slemdal Annekssogn til Eidanger i annet tinglag Eidanger VIII.8 Eidanger Prestegjeld Bamble Bamble VIII.9 Bamble Sannikedal Kragerøe VIII.10 Kragerøe Landdistrict Landsogn til Kragerø kjøpstad Drangedal Drangedal VIII.11 Drangedal Prestegjeld Soleim Soleim VIII.12 Soleim Holden Holden VIII.13 Holden Bøe Bøe VIII.14 Bøe Seufde Seufde VIII.15 Seufde Hitterdal Hitterdal VIII.16 Hitterdal Øvre Thelemarken Tind Tind VIII.17 Tind Hjertdal Hjertdal VIII.18 Hjertdal Sillegjord Sillegjord VIII.19 Sillegjord Hvidesøe Hvidesøe VIII.20 Hvidesøe Nissedal Nissedal VIII.21 Nissedal Moland Moland VIII.22 Moland Moe Moe VIII.23 Moe Laurdal Laurdal VIII.24 Laurdal Vinje Vinje VIII.25 Vinje
Stathelle er ikke oppført, ettersom det ikke ble eget formannskap før i 1851.

 IX. Nedenæs Amt 
Fra 1838 bestod lokalstyret i amtet av 23 formannskapsdistrikt, hvorav tre kjøpsteder, to ladesteder og 18 landkommuner.

 Fogderi Tinglag Prestegjeld Nr Navn Grunnlag - - Østerriisøer IX.1 Østerriisøer Kjøpstad Holt IX.2 Tvedestrand Ladested Arendal IX.3 Arendal Kjøpstad Øiestad IX.4 Grimstad Vestre Moland IX.5 Lillesand Ladested Nedenæs Strengereid Østre Moland IX.6 Østre Moland Prestegjeld Holt IX.7 Holt Dybvaag IX.8 Dybvaag Østerriisøer IX.9 Østerriisøers Landdistrict Landsogn til Østerriisøer kjøpstad Gierrestad IX.10 Gierrestad Prestegjeld Bringsvær Hommedal IX.11 Hommedal Øiestad IX.12 Øiestad Sand Birkenes IX.13 Birkenes Annekssogn til Tvedt i Lister og Mandal amt Vestre Moland IX.14 Vestre Moland Prestegjeld Hommedal IX.15 Eide Annekssogn til Hommedal, men tilhørte et annet tinglag Raabygdelauget Riisland Omblie IX.16 Omblie Prestegjeld Gierrestad IX.17 Vegaarsheien Annekssogn til Gierrestad, men tilhørte et annet tinglag Veigusdal Evje IX.18 Evje og Veigusdal Prestegjeld Hommedal IX.19 Herefoss Annekssogn til Hommedal, men tilhørte et annet tinglag Hordnæs Bjelland IX.20 Aaseral Annekssogn til Bjelland i Lister og Mandal amt Evje IX.21 Hordnæs og Iveland Annekssogn til Evje, men tilhørte et annet tinglag Ose Bygland IX.22 Bygland Prestegjeld Valle Valle IX.23 Valle

 X. Listers og Mandals Amt 
Fra 1838 bestod lokalstyret i amtet av 22 formannskapsdistrikt*, hvorav én kjøpstad, tre ladesteder og 18 landkommuner.

 Fogderi Tinglag Prestegjeld Nr Navn Grunnlag - - Christiansand X.1 Christiansand Kjøpstad Mandal X.2 Mandal Ladested Vandsøe X.3 Farsund Flekkefjord X.4 Flekkefjord Mandal Odde Oddernæs X.5 Oddernæs Prestegjeld Tvedt X.6 Tvedt Øvrebøe X.7 Øvrebøe Hølen Søgne X.8 Søgne Heddeland Bielland X.9 Finsland Annekssogn til Bielland, men tilhørte et annet tinglag Holme X.10 Øislebø og Laudal Annekssogn til Holme, men tilhørte et annet tinglag Leerkjær X.11 Holme Prestegjeld Mandal X.12 Halsaa og Hartmark Landsogn til Mandal ladested Foss Undal X.13 Undal Prestegjeld Lister Øydne Bielland X.14 Bielland og Grindum Berg Lyngdal X.15 Lyngdal Vats Øvre Qvinnesdal X.16 Øvre Qvinnesdal Helvig Herrod X.17 Herrod Vandsøe X.18 Vandsøe Fede Nedre Qvinnesdal X.19 Nedre Qvinnesdal Øvre Qvinnesdal X.20 Fjotland Annekssogn til Øvre Qvinnesdal, men tilhørte et annet tinglag Flekkefjord Flekkefjord X.21 Næs og Hitterø Landsogn til Flekkefjord ladested Bakke Bakke X.22 Bakke Prestegjeld i Dalane prosti
 Halsaa og Hartmark er inkludert.

 XI. Stavanger Amt 
Fra 1838 bestod lokalstyret i amtet av 27 formannskapsdistrikt, hvorav en kjøpstad, et ladested og 25 landkommuner.

 Fogderi Tinglag Prestegjeld Nr Navn Grunnlag - - Egersund XI.1 Egersund Ladested Stavanger XI.2 Stavanger Kjøpstad Jæderen og Dalerne Soggendal Soggendal XI.3 Soggendal Prestegjeld Lund Lund XI.4 Lund Helleland XI.5 Hæskestad Annekssogn til Lund, men tilhørte et annet tinglag Helleland  XI.6 Helleland Prestegjeld Birkrem XI.7 Birkrem Annekssogn til Helleland, men eget tinglag Egersund Egersund XI.8 Egersunds Landdistrict Landsogn til Egersund ladested Valle Ogne annekssogn til Egersund Haae XI.9 Haae Varhaug annekssogn til Haae Kvide Prestegjeld Klep Klep XI.10 Klep Haugland Lye XI.11 Time Haug Gjesdal XI.12 Gjesdal Annekssogn til Lye, men eget tinglag Gand Høiland XI.13 Høiland Prestegjeld Jaaten Haaland XI.14 Haaland Sole Goe Hetland XI.15 Hetland Landsogn til Stavanger kjøpstad Ryfylke Askø Rennesøe XI.16 Rennesøe Prestegjeld Hausken Hestby Findøe XI.17 Findøe Idsø Strand XI.18 Strand Høle Aardal Hjælmeland XI.19 Hjælmeland og Fister Hjælmeland Jelsøe Jelsøe XI.20 Jelsøe Soledal Soledal XI.21 Soledal Søvde Vigedal Vigedal XI.22 Vigedal Vats Skjold XI.23 Skjold Leeranger Hinderaa XI.24 Nædstrand Sjærnerø Hetland Augvaldsnæs XI.25 Augvaldsnæs med Kopervik Augvaldsnæs Skaare Torvestad XI.26 Torvestad Stangeland Skudesnæs XI.27 Skudesnæs

 XII. Søndre Bergenhuus Amt
Fra 1838 bestod lokalstyret i amtet av 26 formannskapsdistrikt, alle landkommuner.

 Fogderi Tinglag Prestegjeld Nr Navn Grunnlag Søndhordlehn og Hardanger Etne Etne XII.1 Etne Prestegjeld Skaanevig Skaanevig XII.2 Skaanevig Fjælberg XII.3 Eid Annekssogn til Fjælberg, men tilhørte et annet tinglag Fjælberg XII.4 Fjælberg Prestegjeld Fjære Findaas XII.5 Findaas Føyen Stord XII.6 Storøen Vaag Opdal Tysnæs XII.7 Tysnæs Ous Ous XII.8 Ous Strandvik Qvindherred Qvindherred XII.9 Qvindherred Strandebarm Strandebarm XII.10 Strandebarm og Varaldsø Jondal Østensø Vigøer XII.11 Vigøer Graven Graven XII.12 Graven Kinzervig Kinzervig XII.13 Kinzervig Suldal XII.14 Røldal Annekssogn til Suldal i Stavanger amt Nordhordlehn og Vosse Sartor Sund XII.15 Sund Prestegjeld Fjeld XII.16 Fjeld Sjold Fanøe XII.17 Fanøe St. Jørgen XII.18 Aarstad Annekssogn til St. Jørgen i Bergen amt Domkirken XII.19 Dom- og Korskirkens Landdistrict Landsogn til Bergen kjøpstad Herlø Askøen XII.20 Askøen Annekssogn til St. Jørgen i Bergen amt Radø Manger XII.21 Manger Prestegjeld Mjælde Houg XII.22 Houg Arne Alenfit Hammer XII.23 Hammer Lindaas Lindaas XII.24 Lindaas Hosanger Hosanger XII.25 Hosanger Eikanger Vatsværn Voss XII.26 Voss Vangen

 XIII. Bergen Amt 

Bergen Amt ble utskilt fra Søndre Bergenhus Amt i 1831.Fra 1838 bestod lokalstyret i amtet av et formannskapsdistrikt, hvilket var en kjøpstad.

 Nr Navn Grunnlag XIII.1 Bergen Kjøpstad

 XIV. Nordre Bergenhuus Amt 

Fra 1838 bestod lokalstyret i amtet av 22 formannskapsdistrikt, alle landkommuner.

 Fogderi Tinglag Prestegjeld Nr Navn Grunnlag Yttre og Indre Sogn Aardal Leirdal XIV.1 Leirdal Prestegjeld Borgund Leirdal Justedal Justedal XIV.2 Justedal Lyster Lyster XIV.3 Lyster Marifjæren Hafsloe XIV.4 Hafsloe Solvorn Norum Sogndal XIV.5 Sogndal Sogndal Nærøen Urland XIV.6 Urland Urland Leganger Leganger XIV.7 Leganger Vig Vig XIV.8 Vig Klævold Ladvik XIV.9 Ladvig Ladvig Gulen Evindvig XIV.10 Evindvig Utvær Askevold Askevold XIV.11 Askevold Sønd- og Nordfjord Yttre-Dale Yttre Holmedal XIV.12 Yttre Holmedal Indre-Dale Indre Holmedal XIV.13 Indre Holmedal Jølster Jølster XIV.14 Jølster Førde Førde XIV.15 Førde Brandsø XIV.16 Vefring Annekssogn til Førde, men tilhørte et annet tinglag Kind XIV.17 Kind Prestegjeld Stadt Sælløe XIV.18 Sælløe Davig Davig XIV.19 Davig Eid og Horningdal Eid XIV.20 Eid Gloppen Gloppen XIV.21 Gloppen Breeim Olden Indvigen XIV.22 Indvigen Stryen

 XV. Romsdals Amt 
Fra 1838 bestod lokalstyret i amtet av 33 formannskapsdistrikt, hvorav to kjøpsteder, ett ladested og 30 landkommuner.

 Fogderi Tinglag Prestegjeld Nr Navn Grunnlag - - Aalesund XV.1 Aalesund Ladested Molde XV.2 Molde Kjøpstad Christiansund XV.3 Christiansund Søndmøer Ulfsteen Ulfsteen XV.4 Ulfsteen Prestegjeld Herø Herø XV.5 Herø Vandelven Vandelven XV.6 Vandelven Volden Volden XV.7 Volden Jørringfjord Jørringfjord XV.8 Jørringfjord Sundelven Norddal XV.9 Sundelven Annekssogn til Norddalen, men eget tinglag Dale XV.10 Norddalen Prestegjeld Stranden XV.11 Stranden Ørskoug Ørskoug XV.12 Ørskoug Borgund Borgund XV.13 Borgund Harham Harham XV.14 Harham Romsdal Vedøe Vedøen XV.15 Vedøe Væstnes XV.16 Vestnæs Annekssogn til Vedøe, men eget tinglag Romsdal Grøtten XV.17 Grøtten Prestegjeld Vold XV.18 Eid og Vold Annekssogn til Grøtten, men eget tinglag Næset Næset XV.19 Næset Prestegjeld Bolsøe Bolsøe XV.20 Bolsøe Vaagø Boe XV.21 Boe Agerøe XV.22 Agerøe Sund XV.23 Frænen Annekssogn til Agerøe, men eget tinglag Nordmøer Qværnæs Qværnæs XV.24 Qværnæs Prestegjeld Christiansund XV.25 Fredøe og Grip Grip annekssogn til Christiansund kjøpstad Gjemnæs Fredøe annekssogn til Christiansund kjøpstad Thingvold XV.26 Øre Annekssogn til Thingvold, men tilhørte et annet tinglag Thingvold XV.27 Thingvold Prestegjeld Sunddalen Sunddalen XV.28 Sunddalen Brøske Stangvig XV.29 Stangvig Surendalen Surendalen XV.30 Surendalen Oure Oure XV.31 Oure Halse Stangvig XV.32 Halse Annekssogn til Stangvig, men eget tinglag Edøen Edøen XV.33 Edøen Prestegjeld

 XVI. Søndre Trondhjems Amt 
Fra 1838 bestod lokalstyret i amtet av 20 formannskapsdistrikt, hvorav en kjøpstad og 19 landkommuner.

 Fogderi Tinglag Prestegjeld Nr Navn Grunnlag -  -  Trondhjem XVI.1 Trondhjem Kjøpstad Fosen Hevne Hevne XVI.2 Hevne Prestegjeld Hitteren Hiteren XVI.3 Hiteren Ørlandet Ørlandet XVI.4 Ørlandet Hellum Ridsen Stadsbygden XVI.5 Stadsbygden Stadsbygden Aafjorden Aafjorden XVI.6 Aafjorden Bjørnøer Bjørnøer XVI.7 Bjørnøer Ørke- og Guldal Opdal Opdal XVI.8 Opdal Meldalen Meldalen XVI.9 Meldalen Rennebu Ørkedalen Ørkedalen XVI.10 Ørkedalen Røraas Røraas XVI.11 Røraas Aalen Holtaalen XVI.12 Holtaalen Holtaalen Singsaas Sognedal Støren XVI.13 Støren Støren Horrig Flaa Melhuus XVI.14 Melhuus Hølandet Melhuus Strinde og Sælboe Leinstranden XVI.15 Leinstranden Annekssogn til Melhuus, men eget tinglag Budviken Bynæsset XVI.16 Bynæsset Prestegjeld Bynæsset Børseskognen Børsen XVI.17 Børsen Børsen Strinden Strinden XVI.18 Strinden Klæboe Klæboe XVI.19 Klæboe Sælboe Sælboe XVI.20 Sælboe

 XVII. Nordre Trondhjems Amt 
Fra 1838 bestod lokalstyret i amtet av 20 formannskapsdistrikt*, hvorav en kjøpstad og 19 landkommuner.

 Fogderi Tinglag Prestegjeld Nr Navn Grunnlag - -  Levanger XVII.1 Levanger Kjøpstad Stør- og Værdal Størdalen Størdalen XVII.2 Størdalen Prestegjeld Aasen Frosten XVII.3 Aasen Annekssogn til Frosten, men eget tinglag Frosten XVII.4 Frosten Prestegjeld Lexvigen Lexvigen XVII.5 Lexvigen Skognen Skognen XVII.6 Skognen Værdalen Værdalen XVII.7 Værdalen Inderøen Ytterøen  Ytterøen XVII.8 Ytterøen  Inderøen Inderøen XVII.9 Inderøen Sparboen Sparboen XVII.10 Sparboen Stod Stod XVII.11 Stod Snaasen Snaasen XVII.12 Snaasen Bedstaden Bedstaden XVII.13 Bedstaden Nummedal Numedalseidet Overhalden Grong XVII.14 Grong Overhalden XVII.15 Overhalden Fosnæs XVII.16 Sævik Annekssogn til Overhalden, men tilhørte et annet tinglag Fosnæs XVII.17 Fosnæs Prestegjeld Nærø, Kolvereid og Sør-Bindalen Nærøen XVII.18 Nærøen Kolvereid XVII.19 Kolvereid og Foldereid Bindalen XVII.20 Sørbindalen Annekssogn til Bindalen i Nordlandenes Amt
Levanger by er inkludert, ettersom den var skilt ut i 1836.
Sørbindalen er inkludert, ettersom det lå under Nordre Trondhjems amt inntil 1852.

 XVIII. Nordlandenes Amt 
Fra 1838 bestod lokalstyret i amtet av 29 formannskapsdistrikt, hvorav en kjøpstad og 28 landkommuner.

 Fogderi Tinglag Prestegjeld Nr Navn Grunnlag - - Bodøe XVIII.1 Bodøe Kjøpstad Helgeland Brønøe Bindalen XVIII.2 Nordbindalen Prestegjeld Brønøe XVIII.3 Brønøe Vægøe XVIII.4 Vægøe Alstahoug Alstahoug XVIII.5 Alstahoug Vefsen Vefsen XVIII.6 Vefsen Næsne Næsne XVIII.7 Næsne Ranen Ranen XVIII.8 Ranen Rødøe Lurøe XVIII.9 Lurøe Rødøe XVIII.10 Rødøe Salten Gildeskaal og Beieren Gildeskaal XVIII.11 Gildeskaal Skjerstad og Saltdalen Skjerstad XVIII.12 Skjerstad Saltdalen XVIII.13 Saltdalen Bodøe Bodøe XVIII.14 Bodøe Landdistrict Landsogn til Bodøe kjøpstad Folden Folden XVIII.15 Folden Prestegjeld Engelø og Ledingen Stegen XVIII.16 Stegen Hamerøe Hamerøe XVIII.17 Hamerøe Heggstad og Tjældesund Ledingen XVIII.18 Ledingen Ofoten Ofoten XVIII.19 Ofoten Vesteraalen og Lofoden Flakstad, Værø og Røst Værøe XVIII.20 Værøe Flakstad XVIII.21 Flakstad Bugsnæs og Hol Bugsnæs XVIII.22 Bugsnæs Gimsø, Valberg og Borge Borge XVIII.23 Borge Vaagen Vaagen XVIII.24 Vaagen Kalsnæs og Ulføen Hassel XVIII.25 Hassel Sortland Venje og Malnæs Bøe XVIII.26 Bøe Barkestad og Langenes Øxnæs XVIII.27 Øxnæs Myre og Andenæs Dverberg XVIII.28 Dverberg

 XIX. Tromsø Amt 

Tromsø Amt ble skilt ut fra Finmarkens Amt i 1844. Fra 1838 bestod lokalstyret i denne regionen av 12 formannskapsdistrikt, hvorav en kjøpstad og 11 landkommuner.

 Fogderi Tinglag Prestegjeld Nr Navn Grunnlag 1838 - - Tromsøe XIX.1 Tromsøe Kjøpstad Del av Finnmarkens amt Senjen og Tromsøe Qvædfjord Qvædfjord XIX.2 Qvædfjord Prestegjeld Fuskevaag Throndenæs XIX.3 Throndenæs Sand Bjarkø XIX.4 Bjarkøe Annekssogn til Throndenæs, men eget tinglag Astafjord Ibbestad XIX.5 Ibbestad Prestegjeld Dyrø Tranøe XIX.6 Tranøe Thorsken Berg XIX.7 Berg Gisund Lenvig XIX.8 Lenvig Hillesø Tromsø Tromsøe XIX.9 Tromsøe Landdistrict Landsogn til Tromsøe kjøpstad Karlsøe Karlsøe XIX.10 Karlsøe Prestegjeld Lyngen Lyngen XIX.11 Lyngen Skjervøe Skjervøe XIX.12 Skjervøe

 XX. Finmarkens Amt 
Tromsø Amt ble skilt ut fra Finmarkens Amt i 1844. Fra 1838 bestod lokalstyret i den denne regionen av åtte formannskapsdistrikt, hvorav tre kombinerte land- og kjøpstedkommuner og fem landkommuner.

 Fogderi Tinglag Prestegjeld Nr Navn Grunnlag - - Hammerfest XX.1 Hammerfest By og Landsogn PrestegjeldFelles by- og landherred Vardøe XX.2 Vardøe By og Landsogn Annekssogn til VadsøFelles by- og landherred Vadsøe XX.3 Vadsøe By og Landsogn PrestegjeldFelles by- og landherred Vestfinmarken Alten-Talvig Alten-Talvig XX.4 Alten-Talvig Prestegjeld Hasvig Loppen XX.5 Loppen Maasø, Kjelvik og Kistrand Hammerfest XX.6 Maasøe Annekssogn til Hammerfest, men tilhørte et annet tinglag Østfinmarken Porsanger XX.7 Kistrand og Karasjok Prestegjeld Kjøllefjord Lebesby XX.8 Lebesby

 Referanser 

 Litteratur 










Eksterne lenker


Kategori:Norske lover
Kategori:Norsk lokalpolitikk
Kategori:Norges dokumentarv
Kategori:1837 i Norge
Kategori:1838 i Norge