Mesterligaen i fotball for menn

Mesterligaen i fotball for menn () er en årlig europeisk fotballturnering organisert av UEFA. Turneringen starter på sensommeren og avsluttes i mai/juni påfølgende år. Klubber som plasserer seg høyt nok i sine nasjonale fotballigaer får delta i turneringen. 

Fra 2024 består turneringen av et seriespill med 36 lag der hvert lag spiller åtte kamper, etter at UEFA gikk bort fra gruppespill med åtte grupper med fire lag.

 Historie 

 L'Équipe og Real Madrid: en suksesshistorie 
Sommeren 1953 spilte  på hjemmebane en rekke vennskapskamper mot utenlandske motstandere, blant andre Racing Club fra Argentina, russiske Spartak Moskva og Honvéd fra Ungarn. Wolves vant siste kamp mot Honvéd 3–2, noe som førte til at den britiske pressen utropte dem til «Verdensmestere». Dagen etter skrev den franske sportsavisen L'Équipe følgende:

«Før vi erklærer at Wolverhampton er uovervinnelige, la dem dra til Moskva og Budapest. Og det er andre internasjonalt anerkjente klubber: Milan og Real Madrid for å nevne to. Et klubbverdensmesterskap, eller i det minste et europeisk,[...] bør lanseres.»

L'Équipe, som lenge hadde argumentert for en europeisk klubbturnering for å avgjøre hvilken klubb som var best i Europa, begynte i 1953 å jobbe for at dette skulle bli en realitet.
UEFA og FIFA hadde lenge vært likegyldige til denne ideen, noe som førte til at L'Équipe hadde kontaktet flere av de største klubbene i Europa. Santiago Bernabéu, presidenten i Real Madrid, som på den tiden var den mektigste klubben i Europa, var én av dem som hadde tro på en slik turnering. Real Madrid hadde allerede vært en viktig bidragsyter til Copa Latina, den største fotballturneringen i Europa på den tiden. Fotballturneringen ble etablert i 1949 og kun klubber fra deler av Sør-Europa (Spania, Portugal, Frankrike og Italia) kunne delta. En større europeisk turnering, der også klubber fra nasjoner som Storbritannia og Tyskland kunne delta, kunne få Real Madrid til å vokse enda mer, mente Bernabéu.

Første møte mellom L'Équipe og Real Madrid fant sted i Paris, våren 1955. L'Équipe var representert ved Gabriel Hanot og Jacques de Ryswick. Representantene fra Real Madrid var president Bernabéu og visepresidenten, Raimundo Saporta. Dette var starten på Europacupen, og snart ville mange andre klubber bli med.

I juni 1955 godkjente UEFA organiseringen av turneringen. Den fikk navnet European Champion Clubs Cup (fransk: Coupe des Clubs Champions Européens). Turneringen ble i Norge senere kjent som Serievinnercupen'.

Serievinnercupen ble første gang arrangert i 1955/56 som en ren cupturnering, der lagene spilte to kamper mot hverandre for å kåre en vinner. Real Madrid kom seirende ut av den første utgaven, da de slo Stade Reims 4-3 i finalen.

 Serievinnercupen blir Champions League 
I 1992 ble Serievinnercupen erstattet av Champions League (Mesterligaen). I den nye utgaven av turneringen ble det åpnet for at flere lag fra samme land kunne delta. Den første sesongen ble det spilt innledende utslagskamper, med et påfølgende gruppespill bestående av to grupper av fire lag, der gruppevinnerne møttes i finalen. Allerede i påfølgende sesong ble dette endret, slik at de to beste lagene fra hver gruppe gikk videre til semifinalespill over to kamper.

 Format 
I 1994/95-sesongen ble antall runder før gruppespillet redusert fra tre til én, og antallet grupper utvidet til fire, der de to beste i hver gruppe gikk videre til kvartfinaler. Dette formatet ble beholdt helt til 1997/98-sesongen, da man innførte to kvalifiseringsrunder før et gruppespill bestående av seks grupper av fire lag. Gruppevinnerne, samt de to beste toerne, gikk til kvartfinalene.

I 1999/2000-sesongen ble ytterligere en kvalifiseringsrunde lagt til. Første runde i turneringen besto dermed av åtte grupper av fire lag, hvor de to beste fra hver gruppe gikk videre til et nytt gruppespill bestående av fire grupper av fire lag. Lagene som endte på tredjeplass i gruppene gikk inn i UEFA-cupens tredje runde. Fra andre gruppespill gikk de to beste lagene i hver gruppe til kvartfinale.

Dette formatet medførte at antall turneringskamper ble høyt. De beste klubbene hadde allerede en stor kampbelastning og det økte antallet kamper i Mesterligaen gjorde det ikke bedre. Gruppespill nr to i turneringen ble derfor fjernet før 2003/04-sesongen, slik at de to beste i hver gruppe gikk inn i åttendedelsfinaler over to kamper. Treerlagene i gruppespillet gikk inn i UEFA-cupens tredje runde.
Etter opprettelsen av Europaligaen går de åtte treerlagene til 16-delsfinaler der.

Turneringen bestod til 2023/24-sesongen av tre deler: Først fire kvalifiseringsrunder der det spilt doble utslagskamper, deretter en runde med gruppespill, før det ble spilt åttendedelsfinaler, kvartfinaler og semifinaler over to kamper. Finalen spilles i én kamp på nøytral bane.
Gruppespillet bestod av åtte grupper av fire lag som møttes to ganger hver. De to beste lagene i hver gruppe gikk videre til åttendedelsfinaler. 

Fra 2024/25-sesongen ble gruppespillet byttet ut med et seriespill, og antall lag ble utvidet fra 32 til 36. Alle lagene spiller åtte kamper, fire hjemme og fire borte, og blir satt opp i en felles tabell. De åtte beste på tabellen går videre til åttendelsfinalene. Lag fra ni til 24 møtes i en playoff, en slags sekstendelsfinale, der de spiller om retten til å møte lagene fra én til åtte på tabellen.

Kvalifisering

Deltakelse i kvalifiseringen til turneringen bestemmes av lagenes plassering i den hjemlige ligaen, etter et kvotesystem hvor de sterkeste ligaene får tildelt flest plasser. Klubber som spiller i sterke ligaer kommer i tillegg inn på et høyere trinn i turneringen. De tre sterkeste ligaene, etter UEFAs rangering, får vinneren og toeren direkte inn i gruppespillet. Lagene på tredje- og fjerdeplass kommer inn i tredje kvalifiseringsrunde.

 Turneringsrekorder 
Totalt 22 klubber har vunnet turneringen siden starten i 1955. Real Madrid er eneste klubb som har vunnet 15 ganger, inkludert de fem første sesongene.
Fire klubber har spilt i 10 eller flere finaler:  (18),  (11),  (11) og  (10).
13 klubber har vunnet turneringen flere ganger: de fire ovennevnte klubbene, samt , , ​Inter, , , , ,  og . Totalt 20 klubber har nådd finalen uten noen gang å ha klart å vinne turneringen.

Klubber fra 10 land har levert turneringsvinnere. Spanske klubber har vært de mest suksessrike, og vunnet totalt 20 titler.

 Antall pokaler per klubb 
NrKlubbAntall pokalerVunnede finalerTapte finalerAntall finaler1151955/56, 1956/57, 1957/58, 1958/59, 1959/60, 1965/66, 1997/98, 1999/00, 2001/02, 2013/14, 2015/16, 2016/17, 2017/18, 2021/22, 2023/241961/62, 1963/64, 1980/8118271962/63, 1968/69, 1988/89, 1989/90, 1993/94, 2002/03, 2006/071957/58, 1992/93, 1994/95, 2004/0511361973/74, 1974/75, 1975/76, 2000/01, 2012/13, 2019/201981/82, 1986/87, 1998/99, 2009/10, 2011/1211461976/77, 1977/78, 1980/81, 1983/84, 2004/05, 2018/191984/85, 2006/07, 2017/18, 2021/2210551991/92, 2005/06, 2008/09, 2010/11, 2014/151960/61, 1985/86, 1993/948641970/71, 1971/72, 1972/73, 1994/951968/69, 1995/966731963/64, 1964/65, 2009/101966/67, 1971/72, 2022/23, 2024/257831967/68, 1998/99, 2007/082008/09, 2010/115921984/85, 1995/961972/73, 1982/83, 1996/97, 1997/98, 2002/03, 2014/15, 2016/17910 21960/61, 1961/621962/63, 1964/65, 1967/68, 1987/88, 1989/9071122011/12, 2020/212007/0831221986/87, 2003/0421221978/79, 1979/8021411996/972012/13, 2023/2431512024/25 2019/2021512022/23 2020/2121511992/931990/9121511985/861988/8921511982/831979/8021511966/671969/7022111990/9112111987/8812111981/8212111969/701

Finalerekorder
Stadion med flest finaler: Wembley Stadium 6 finaler. 
Mest folkerike finale:  –  på Hampden Park i Glasgow den 18. mai 1960, der  mennesker møtte opp.
Lag deltatt i flest finaler: , 18 finaler.
Lag med flest troféer: , 14 troféer.
Mest målrike finale:  –  spilte 7–3 i 1960.
Spiller med flest mål i en finale: Ferenc Puskás scoret 4 mål for  i finalen i 1960.

 Hymne 
Tidlig i 1992 fikk den britiske komponisten Tony Britten i oppdrag å skrive en hymne til Mesterligaen. Britten var utdannet fra Royal College of Music,Tony Britten omtalt i UEFA Champions League anthem]</ref> og skapte seg et navn med oppsetningen av Guys and Dolls på National Theatre i London i 1981.<ref>[https://musicforsport.com/team/tony-britten/ «Tony Britten», MusicforSport Hymnen han skrev til Mesterligaen, fikk navnet «UEFA Champions League Anthem» og er en tilpasning av kroningshymnen «Zadok the Priest», komponert av Händel til kroningen av Georg II i 1727 og med tekst hentet fra King James Bible.Ørjan Nilsson: «Nederlandsk hymne kan bli høstens slager på Stadion», Bergens Tidende 15. august 2023 

Hver gang hymnen spilles, mottar Britten et beløp.«The Norfolk man who wrote THAT Champions League tune», 31. mai 2019 Den framføres av Royal Philharmonic Orchestra og synges av Academy of St Martin in the Fields. Den har tekst på UEFAs tre offisielle språk: engelsk, fransk og tysk. Hymnen varer rundt tre minutter, og består av to korte vers og et kor-refreng til slutt. Siden august 1992 har den vært spilt i forkant av alle kamper i turneringen, samt ved starten og slutten på TV-overføringene fra disse.

Troféet
Troféet er en vandrepokal som vinnerklubben gir videre til neste års vinner. Hvis en klubb i dag vinner turneringen fem ganger, beholder den troféet. Da turneringen het Europa Champion Clubs Cup (Europacupen, Serievinnercupen), kunne en klubb beholde troféet etter tre seire på rad. Dette skjedde for Ajax (1971–1973) og Bayern München (1974–1976).

Seks klubber har vunnet troféet permanent:
  , som vant de fem første turneringene på rad, fra 1956 til 1960. 
  , som vant tre turneringer på rad, fra 1971 til 1973. 
  , som vant tre turneringer på rad, fra 1974 til 1976.
  , som vant sin femte turnering i 1994. 
  , som vant sin femte turnering i 2005.
  , som vant sin femte turnering i 2015.

Vinnere
+ År Mester Resultat Tapende finalist Stadion 2024/25   5–0    Allianz Arena, München 2023/24   2–0    Wembley Stadium, London 2022/23   1–0    Atatürk Olimpiyat Stadyumu, Istanbul 2021/22   1–0    Stade de France, Paris ¹ 2020/21   1–0    Estádio do Dragão, Porto 2019/20   1–0    Estádio da Luz, Lisboa 2018/19   2–0    Wanda Metropolitano, Madrid 2017/18   3–1    Olympiastadion, Kyiv 2016/17   4–1    Millennium Stadium, Cardiff 2015/16   1–1 eeo,5–3 på straffespark    San Siro, Milano 2014/15   3–1    Olympiastadion, BerlinExecutive Committee decides hosts for 2015 finals 2013/14   4–1 eeo    Estádio da Luz, Lisboahttp://www.uefa.com/uefachampionsleague/news/newsid=1771656.html 2012/13   2–1    Wembley Stadium, London 2011/12   1–1 eeo,4–3 på straffespark    Allianz Arena, München 2010/11   3–1    Wembley Stadium, London 2009/10   2–0    Santiago Bernabéu, Madrid 2008/09   2–0    Stadio Olimpico, Roma 2007/08   1–1 eeo,7–6 på straffespark    Luzhniki Stadion, Moskva 2006/07   2–1    Olympiastadion, Athen 2005/06   2–1    Stade de France, Saint-Denis 2004/05   3–3 eeo,3–2 på straffespark    Atatürk Olimpiyat Stadyumu, Istanbul 2003/04   3–0    Veltins-Arena, Gelsenkirchen 2002/03   0–0 eeo,  3–2 på straffespark    Old Trafford, Manchester 2001/02   2–1    Hampden Park, Glasgow 2000/01   1–1 eeo,5–4 på straffespark    San Siro, Milano 1999/00   3–0    Stade de France, Saint-Denis 1998/99   2–1    Camp Nou, Barcelona 1997/98   1–0    Amsterdam ArenA, Amsterdam 1996/97   3–1    Olympiastadion, München 1995/96   1–1 eeo,  4–2 på straffespark    Stadio Olimpico, Roma 1994/95   1–0    Ernst Happel Stadion, Wien 1993/94   4–0    Olympiastadion, Athen 1992/93   1–0    Olympiastadion, München Serievinnercupen 1991/92   1–0 eeo    Wembley Stadion, London 1990/91   0–0 eeo,  5–3 på straffespark    Stadio San Nicola, Bari 1989/90   1–0    Praterstadion, Wien  1988/89   4–0    Camp Nou, Barcelona 1987/88   0–0 eeo,  6–5 på straffespark    Neckarstadion, Stuttgart 1986/87   2–1    Praterstadion, Wien 1985/86   0–0 eeo,  2–0 på straffespark    Estadio Ramón Sánchez Pizjuán, Sevilla 1984/85   1–0    Heysel Stadion, Brussel 1983/84   1–1 eeo,  4–2 på straffespark    Stadio Olimpico, Roma 1982/83   1–0    Olympiastadion, Athen 1981/82   1–0    De Kuip, Rotterdam 1980/81   1–0    Parc des Princes, Paris 1979/80   1–0    Santiago Bernabéu, Madrid 1978/79   1–0    Olympiastadion, München 1977/78   1–0    Wembley Stadion, London 1976/77   3–1    Stadio Olimpico, Roma 1975/76   1–0    Hampden Park, Glasgow 1974/75   2–0    Parc des Princes, Paris 1973/74   1–1,  4–0 etter omkamp    Heysel Stadion, Brussel 1972/73   1–0    Crvena Zvezda Stadion, Beograd 1971/72   2–0    De Kuip, Rotterdam 1970/71   2–0    Wembley Stadion, London 1969/70   2–1 eeo    San Siro, Milano 1968/69   4–1    Santiago Bernabéu, Madrid 1967/68   4–1 eeo    Wembley Stadion, London 1966/67   2–1    Estádio Nacional, Lisboa 1965/66   2–1    Heysel Stadion, Brussel 1964/65   1–0    San Siro, Milano 1963/64   3–1    Praterstadion, Wien 1962/63   2–1    Wembley Stadion, London 1961/62   5–3    Olympisch Stadion, Amsterdam 1960/61   3–2    Wankdorf Stadion, Bern 1959/60   7–3    Hampden Park, Glasgow 1958/59   2–0    Neckarstadion, Stuttgart 1957/58   3–2 eeo    Heysel Stadion, Brussel 1956/57   2–0    Santiago Bernabéu, Madrid 1955/56   4–3    Parc des Princes, Paris
¹ Finalen i Champions League  i 21/22 sesongen skulle blitt spilt i Russland men på grunn av invasjonen av Ukraina bestemte UEFA at finalen skulle flyttes til Frankrike.

 Norske spillere i Mesterligaen Oppdatert 22. januar 2025''

Følgende nordmenn har spilt i finalen. Fet skrift betyr at de vant finalen.

 Årstall Navn Lag 2024  Julian Ryerson   2023  Erling Braut Haaland   2007  John Arne Riise   2005  John Arne Riise   2001  John Carew   1999  Ronny Johnsen   1999  Ole Gunnar Solskjær IB  
Følgende nordmenn har vært ubenyttet reserve i finalen.

 Årstall Navn Lag 2004  Hassan El Fakiri  

 Steinar Pedersen var første nordmann som vant Mesterligaen i fotball for menn da han spilte for  i 1997.Med Dortmund i hjertet Han fikk imidlertid ikke spille i finalen.
 Henning Berg var ikke i troppen til finalen på grunn av skade, men ble likevel mester med  i 1999.

150 nordmenn har spilt i Mesterligaen siden etableringen i 1992.

Norsk deltagelse

  var første norske klubb til å delta i Mesterligaen i fotball for menn, da de møtte  over to kamper i første runde i 1992. I denne sesongen hadde man ikke gruppespill i innledningen av konkurransen.
  var første norske klubb som deltok i gruppespill i Mesterligaen i fotball for menn, i 1996. Klubben har deltatt totalt 11 ganger, senest i 2007/08. Klubbens beste prestasjon er avansement til kvartfinale i 1996/97-sesongen.
  kvalifiserte seg i 1999/2000-sesongen. , , , ,  og  har alle deltatt i kvalifiseringsrundene uten å gå videre til gruppespill.

Se også
 Nordmenn med mesterligakamper

 Referanser 

Eksterne lenker