Hakekors

Hakekors (etter tysk Hakenkreuz) er et likearmet kors der korsarmene er bøyd i krokformede haker som vender i samme retning. Hakene står vanligvis i rett vinkel på armene (卐, 卍), men kan også stå på skrå eller være buet. 

I India er varianter av hakekorset kjent under navnet svastika, som på sanskrit (gammel-indisk) betyr «lykkebringer» (su asti betyr «det er godt»). På gresk kan figuren kalles tetraskelon, «fire bein», på latin crux gammata eller gammadion, det vil si gammakors etter den greske bokstaven gamma (Γ).

Symbolet er kjent siden førhistorisk tid og i de fleste kulturer over hele verden uavhengig av hverandre.  Figuren kan være nøytral dekorasjon eller et meningsbærende tegn. Den kan symbolisere roterende bevegelser eller representere religiøse, magiske eller politiske ideer. Svastikaen er hellig sol- og fredssymbol i buddhismen og hinduismen og står i Asia for positive verdier. I Vesten er hakekors derimot et ideologisk hatsymbol for ultranasjonalistisk, voldelig og anti-demokratisk høyreekstremisme, nazisme, nynazisme, rasisme, antisemittisme og hvit makt. 

Tidlig på 1900-tallet var hakekorset populært lykkesymbol og ornament i Europa og Nord-Amerika. Det ble også benyttet som militæremblem i Finland. På norske og svenske kart og i firmalogoer kunne merket symbolisere elektrisitet og vannkraftverk. 

Samtidig etablerte hakekorset seg som «arisk» og «urgermansk» symbol for den tyske nasjonalismen i völkisch-bevegelsen. I 1920 valgte lederen Adolf Hitler hakekorset, med haker som dreier mot høyre, som partimerke for nazistpartiet i den omfattende propagandaen.Hitlers skisser til hakekorssymbol 1920, side 200 i Billy F. Price: Adolf Hitler als Maler und Zeichner (Forschungsarbeit) (1983) Partisymbolet ble også offisielt nasjonalsymbol i det nasjonalsosialistiske Tyskland fra Flaggvernloven ble vedtatt i 1935 til andre verdenskrigs slutt i 1945.

Etter krigen ønsket de allierte seiersmaktene å avnazifisere det tyske samfunnet, og i Tyskland og flere europeiske land er det fortsatt ulovlig å vise hakekors offentlig. § 86a i tysk straffelov forbyr «bruken av kjennetegn som er grunnlovsstridige eller tilhører terrororganisasjoner» når det ikke handler om «kunst, vitenskap, forskning eller undervisning».§ 86a Verwenden von Kennzeichen verfassungswidriger und terroristischer Organisationen (den tyske lovteksten om forbudet mot grunnlovsstridige symboler)

 Historie og utbredelse 
Som andre enkle dekorelementer og tegn, er også hakekorset oppstått og brukt i forskjellige kulturer uavhengig av hverandre. Eldste kjente bruk til ornamentering er Samarra-skålen fra slutten av neolittisk tid rundt 5000 f.Kr.Mogens Rud (red.): «Hagekors», Arkæologisk ABC (s. 125), Politikens forlag, København 1972 Hakekorset ble anvendt i tidlig kobberalder i Elam i dagens Iran. I Europa opptrer det blant annet i ettermykensk jernalder i Hellas og i båndkeramikk fra gamle kulturer langs Donau. Helt fra oldkirken har hakekorset vært brukt som kristent symbol, blant annet i katakombene i Roma og på kirkeklokker i England, der det også opptrer heraldisk under navnet «fylfot».Fylfot-motiv, Smithsonian]</ref> Merket var heller ikke ukjent i Israel, der en har funnet det på en synagoge.

Tegnet har ellers vært svært utbredt i India og Øst-Asia, der svastikaen brukes som lykkebringende og religiøst symbol. I buddhismen og i den tibetanske Bøn-religionen er det et svært betydningsfullt lykketegn, i hinduismen knyttes det til blant andre Vishnu, og i jainismen står korsets armer for «eksistensens fire plan». I Kina er det et lykketegn og tradisjonelt talltegn for ti tusen,Omland, Atle; Hatlehol, Gunnar D.: «hakekors» i Store norske leksikon på snl.no. Hentet 4. september 2022 fra  i Japan heraldisk emblem for flere adelsslekter og markerer tempelbygninger på kart.Hakekors i Japan Ellers er det spredte funn av hakekorsfigurer i afrikansk kultur. 
 Betydning 
Den særpregende og slående formen til hakekorset er både stillestående og i bevegelse rundt midten. Bruken av figuren har vært svært utbredt, og den er blitt tolket på mange måter i religiøse og magiske sammenhenger. I jernalderen symboliserte den solen.Lisbeth Imer: «Hva står det på runesteinen?» videnskab.dk 26. juni 2015 

I hinduismen, buddhismen, jainismen og tantrismen kan symbolet gjenspeile de fire hellige veda-skriftene, menneskets fire mål (purusartha'er), livets fire stadier, åndelig reinhet, livsenergien (prana) og livsløpet og tidens gang. Også fargene kan tillegges symbolsk betydning. Figuren kan i tillegg tolkes som en stilisert menneskeskikkelse med to armer og to bein, eller to kryssende Z-formede lynkiler. 

Svastikavarianter der hakene enten dreier mot høyre eller mot venstre, tolkes som symboler for motsatte prinsipper i likhet med yin og yang. Noen hevder at hinduer tolker formvarianten der haken øverst peker mot høyre (i klokkeretningen) som en representasjon for sola og den livgivende, beskyttende og opprettholdende guddommen Vishnu, mens varianten som dreier mot venstre (kalt asvastika eller sauvastika) symboliserer natt, magiske krefter og den ofte grusomme gudinnen Kali. Andre hevder at dette er en misforståelse.

Retningen på hakene spiller imidlertid rolle når det gjelder baskernes tradisjonelle lauburu-hakekors. Baskiske kors som dreier mot høyre kan bety «liv», mens den motsatte versjonen kan bety «død» og brukes som gravmerke. Speilvendte former av svastikaer brukes også for å skape symmetri i ornamenter og dekorative mønstre. 

 I nyere tid 
Hakekorset ble et populært symbol i Europa etter at den driftige tyske amatør-arkeologen Heinrich Schliemann fra 1871 fant en mengde svastika-symboler under sine sensasjonelle utgravninger av Troja i Tyrkia, den greske oldtidsbyen kjent fra Homers Iliaden.<ref>[https://www.smithsonianmag.com/history/man-who-brought-swastika-germany-and-how-nazis-stole-it-180962812/ Lorraine Boissoneault, Smithsonian Magazine 6. april 2017: The Man Who Brought the Swastika to Germany, and How the Nazis Stole It Schliemann knyttet hakekorssymbolene fra antikken til liknende figurer på potteskår funnet i Tyskland, og påstod at korsfiguren var et betydningsfullt religiøst symbol fra «germanernes» fjerne forfedre. Mot slutten av 1800-tallet var det stor interesse for oldtidshistorien, Den nære orient og India, og språkvitere og andre akademikere mente hakekorsene dokumenterte en «arisk» felleskultur i Europa og Asia. 

Ettersom mange amerikanske urinnvånere var soldater i US Armys 45. infanteridivisjon med hovedsete i Oklahoma 1920–68, valgte divisjonen hakekorset som tradisjonelt indiansk lykkesymbol i sitt divisjonsmerke. Det ble imidlertid skiftet ut i 1939 fordi det kunne forveksles med tyske merker.*45th Infantry Division Museum  Blant urinnvånerne i Nord-Amerika var korssymbolet kjent fra tekstiler og graver, og Navajo-stammen forteller om «den virvlende tømmerstokken» (tsil no'oli' ) i sine religiøse seremonier. 

Fram til 1920- og 1930-årene hadde hakekors flere betydninger i vestlig kultur, men den vanligste utenfor Tyskland og Østerrike tidlig på 1900-tallet var som allment symbol for framgang og kjærlighet. Tegnet var religiøst lykkesymbol i Asia, ikke minst på tempelbygg.Campion, Mukti Jain (23. oktober 2014): «How the world loved the swastika - until Hitler stole it», BBC Det er mange eksempler på hakekors brukt som upolitiske dekorelementer og positive symboler i europeisk og nordamerikansk arkitektur, kunsthåndverk, produktdesign og populærkultur i årtiene før og særlig etter det forrige århundreskiftet, slik som logoen for det danske bryggeriet Carlsberg fra 1881 til inn i 1930-årene. Bryggeren Carl Jacobsen skal ha sett hakekorset på en studiereise, og ment at et slikt solhjul passet som varemerke for hans nystartede bryggeri Ny Carlsberg. Det ble også anvendt etter sammenslåingen med farens Gammel Carlsberg, blant annet på enkelte av bryggeriets øletiketter.Eksempel på Carlsberg-etikett med hakekors  Også den berømte elefantporten på Ny Carlsberg ble prydet av fire indiske elefanter og solhjul hugget i granitt. Svastikategnet var symbol for den hinduistiske lykkeguden Ganesha, som tradisjonelt blir framstilt med elefanthode. Mer sannsynlig er det at Jacobsen var kjent med symbolet fra en runestein fra 700-/800-tallet kjent som «Snoldelev-stenen», funnet i 1770 og oppstilt i Nationalmuseet.«Snoldelev-steinen», hentet fra Wayback Machine</ref> På Snoldelev-steinen er innskriften risset inn, delvis over et hjulkors som er et religiøst symbol fra bronsealderen. Der er også et hakekors, som i jernalderen hadde fått en annen betydning, som et symbol for solen.Lisbeth Imer: «Hva står det på runesteinen?» videnskab.dk 26. juni 2015

 Speiderbevegelsen 
Speiderbevegelsen, grunnlagt av briten Robert Baden-Powell i 1907, benyttet, i tillegg til den velkjente «speiderliljen», svastika som symbol på takknemlighet og som æresutmerkelse. Forbundets hederstegn, kalt «svastikakorset», et omvendt hakekors, ble imidlertid endret til «Den hvite hedersliljen» i ny utførelse i 1936.Speidermuseet.no om Den hvite lilje Dette ble gjort for å unngå mistanke om tilknytning til nazismen.

 Finland 
Finland tok hakekorset i bruk som nasjonalsymbol rett etter uavhengigheten i 1917. Det pryder fortsatt flere finske ordenstegn og det finske presidentflagget der Frihetskorset inngår. Finlands flyvåpen brukte hakekors som nasjonalitetsmerke fra 1918 til 1944. Det samme gjaldt Latvia som hadde svastika som nasjonalitetsmerke på militærfly i mellomkrigstiden. Også lottene i Lotta Svärd, som opprinnelig støttet de hvite under den finske borgerkrigen i 1918, benyttet hakekors i sitt emblem. 

Det finske flyvåpenet uttalte i 2025 at de ville fjerne hakekorset fra sitt emblem, blant annet på grunn av reaksjoner fra besøkende og fra partnere i NATO. 

 Asia 
Fordi hakekorset er et så utbredt og positivt symbol i hinduismen og buddhismen, prøvde Sri Lanka i 1957, og India i 1977, å få innført et rødt hakekors som regionalt Røde Kors-symbol. Anmodningene ble imidlertid avslått.

Fra 1990-årene er hakekorset på nytt forsøkt gjeninnført som et positivt symbol gjennom den kinesiske meditasjonsbevegelsen Falun Gongs merke for sitt «lovhjul».

Baskisk kors, også kalt lauburu, er formet av fire dråper som danner en svastika. Også triskele med tre spiralsnodde armer minner om hakekorset. I Japan kan det dråpeformede symbolet tomoe tegnes i et mønster satt sammen av fire dråper til en slags rund, knivformet hakekorsfigur. 

 Hakekorset og nasjonalsosialismen 

{|
|thumb|left|Etter andre verdenskrig ble hakekorset et forhatt symbol i store deler av den vestlige verden og forbudt i Tyskland og flere land. Filmsnutten viser amerikanernes sprengning av hakekorsdekor på Zeppelinfeltet, et av nazistenes tribuneanlegg i Nürnberg, i 1945.
Tidlig i det tjuende århundret hevdet rasistiske nasjonalister i den tysk-folkelige Völkisch-bevegelsen og «ariosofer» at hakekorset var et eldgammelt symbol med mystisk betydning fra indoeuropeisk, germansk og nordisk kultur. Også Hitler oppfattet merket som tegn for «den ariske rase» og «det germanske  folk». Han valgte derfor hakekorset som samlende propagandasymbol for det ferske tyske nazistpartiet NSDAP, og for å markere seg tydeligere mot de kommunistiske motstandernes røde faner. 

Flere paramilitære, tyske frikorps benyttet allerede fra 1919 hakekors på flagg og uniformer. Dette var høyrenasjonalistiske og antikommunistiske grupper av veteraner og frivillige soldater utenfor Reichswehr fram til det mislykkede Kapp-kuppet i 1920. Symbolet forekom dessuten i flere publikasjoner, også antisemittiske. Hakekors var såeldes et velkjent uttrykk for tysk nasjonalisme og stolthet da nazistpartiet offsielt valgte merket i en kongress i Salzburg 7. august 1920. Fra nazistenes maktovertakelse i Tyskland i 1933 til regimets fall i 1945, ble partiets og bevegelsens hovedsymbol del av landets nasjonalflagg. Flagget var først sidestilt med keiserrikets trikolor i svart, hvitt og rødt. opprinnelig fra perioden 1871-1918, men etter Riksflaggloven av 15. september 1935 ble hakekorsflagget eneste tyske riksflagg. 

«Hitlerbevegelsen» ble på mange måter betraktet som moderne, og i et land med lange tradisjoner innen heraldikk, grafisk design og massekommunikasjon, ble NSDAPs partimerke behandlet som en logo i partiets sentralregulerte reklame og propaganda. På armbind, parti- og nasjonalflagg ble tegnet dreid 45 grader og plassert som en dynamisk, svart figur på hvit sirkelskive på en bakgrunn i rødt. Fargene rødt, hvitt og svart var hentet fram fra det tyske riksflagget før Weimarrepublikken valgte svart, rødt og gull som nasjonalfarger etter det tyske tapet i første verdenskrig. Fargene stammet fra flagget til  Det nordtyske forbund som Otto von Bismarck hadde konstruert på grunnlag av det svart-hvite prøyssiske og de rød-hvite flaggene for de tyske statene i nord, en trikolor som han tok i bruk som Reichsflagge i 1871.

I Hitlers kampskrift Mein Kampf, som kom ut i to bind i 1925 og 1926, hevdet partilederen at han personlig valgte hakekorset og bestemte utforming og farger eter noe utprøving. I bind to heter det at fargene var hellige for ham som tysk soldat under keiserfanen, og at de dessuten var estetisk tiltalende. Hitler skrev at rødfargen uttrykte den underliggende sosiale tanken, mens det hvite stod for nasjonalistisk orientering, og det svarte hakekorset var den ariske rases emblem og uttrykk for «skapende arbeid som i seg selv alltid vil være antisemittisk».<Ref>[https://gutenberg.net.au/ebooks02/0200601.txt Mein Kampf, engelsk oversettelse, Gutenberg project]Robert Gellately: Lenin, Stalin og Hitler (s. 137), forlaget Cappelen Damm, Oslo 2008, ISBN 978-82-04-12821-8

Hakekorset ble brukt i en mengde sammenhenger som dekor og kjennetegn i Tyskland, og spredt som ideologisk symbol gjennom propaganda og moderne massemedier. I 1935 bestemte Hitler at det tredje rikes riksvåpen skulle være det samme som partimerket: en nydesignet «tysk ørn» med rette vinger og klørne om en eikekrans med et hakekors i midten. Emblemet viste en stilisert utgave av den tradisjonelle Reichsadler («riksørnen»), en heraldisk, romersk-inspirert flakt ørn. Siden kom en lang rekke varianter av parti- og nasjonalsymbolet, i form av «partiørn» for nazistiske, ofte paramilitære organisasjoner i ettpartistaten, og som «riksørn» for den sivile og militære statsmakten. All bruk ble kontrollert av den totalitære nazistaten. 

Etter naziregimets sammenbrudd våren 1945, ble hakekors som politisk symbol forbudt i flere land, ikke minst i Tyskland, der bruk av alle «anti-konstitusjonelle» symboler fortsatt er ulovlig. Dette omfatter nazitegn som hitlerhilsen, hakekorsørn og SS-runer, men også KPD-emblemet og IS-merket.Deutsche Welle: Germany's confusing rules on swastikas and Nazi symbols I Norge er hakekors tillatt, men kan stoppes som en rasistisk hatytring.Filter Nyheter 2018: «Nei, hakekors er ikke forbudt i Norge. Dette kan likevel straffes»
Hakekorset er i dag «nynazistenes»  hovedsymbol. Det vekker sterke følelser blant tilhengere og motstandere, og har også blitt brukt av motorsykkelgjenger, punkere og andre motkulturelle grupper for å provosere det etablerte samfunnet og markere et «lovløst» opprør. Symbolet har en slående gjenkjennelig grafisk form, en velkjent politisk og kulturhistorisk betydning, og en emosjonell ladning som spenner fra fascinasjon til avsky. Derfor er hakekors også flittig brukt som et effektivt visuelt signal i moderne populærkultur og i markedsføringen av bøker, filmer og andre kommersielle kulturprodukter som handler om nazister og andre verdenskrig. 
|}

 Hakekors i norsk historie 
I Norge er hakekorset kjent fra folkevandringstiden, blant annet på tekstilerSofie Krafft: Pictorial Weavings from the Viking Age, Oslo 1956 side 27 og 59 og gjenstander fra Osebergfunnet fra 800-tallet. Det er blitt hevdet at hakekorset i tidlig middelalder skal ha vært symbol for guden OdinO. H. Holta: «Helleristninger, lønruner og korstegn», Historielaget for Telemark og Grenland Årsskrift for 1922 på samme måte som hammeren var Tors symbol.

En finner hakekorset i norske personsegl fra 1300-tallet og i norske bønders bumerker mange steder i landet fra 1500-tallet til ut på 1800-tallet. I bumerkene opptrer hakekorset i en lang rekke varianter: Hakene i hakekorset kan ha rette, skråstilte eller bøyde streker, hakekorset kan blant annet være vendt i forskjellige retninger, ha tilleggstreker, mangle streker og være midt inne i andre figurer. Det opptrer blant annet inngravert i metallsigneter, håndskrevet som signatur i dokumenter, skåret i tre og gjengitt på tekstiler i border og mønstre.

Det norske partiet Nasjonal Samling (NS) brukte ikke hakekorset, men det enklere hjulkors som de foretrakk å betegne «solkors». De brukte dette blant annet i partimerket og i flagg for hirden og andre partiorganisasjoner. Mikal Sylten, seinere NS-medlem, tok derimot i bruk hakekorset som emblem for sitt vesle  antisemittiske månedsblad Nationalt Tidsskrift allerede fra 1917. Også det danske søsterpartiet av NS brukte hakekorset, i flagg med «danske» farger, det vil si et hvitt hakekors på rød bunn. Ellers skal en av de første gangene det tyske hakekorsflagget ble heist i Norge på den tyske ambassaden, ha vært på flaggdagen for kronprinsesse Märthas fødselsdag i mars 1933. Tor Bomann-Larsen om det norske kronprinsparets forhold til Hitler-Tyskland på 1930-tallet

Et bemerkelsesverdig unntak fra den generelle utrenskningen av hakekors i det offentlige rom etter andre verdenskrig, er mønsteret på smijernsporten i innkjørselen til det tidligere Oslo Lysverker på Solli plass i Oslo, fullført i 1931 etter tegninger av arkitektene Andreas Bjercke og Georg Eliassen. Lysverkene og deres arkitekter kan kanskje ha vært uvitende om, likegyldige til eller direkte ha hevet seg over at nasjonalsosialistene hadde begynt å bruke symbolet som sitt eget. Bakgrunnen for å bruke hakekorset som ornament på portbladene var ellers at det i mellomkrigstiden var godt innarbeidet som symbol for vannkraft, kanskje på grunn av sin likhet med et turbinhjul. På kart fra mellomkrigstiden var det også innført som kartsymbol for vannkraftverk. Hakekorset ble dessuten brukt som logo for det svenske elektroselskapet ASEA (Allmänna Svenska Elektriska Aktiebolaget) frem til 1933, samt det norske datterselskapet Per Kure Norsk Motor- og Dynamofabrik (PKNM).

Varianter av hakekors inngår fortsatt i mange dekorasjoner, som i mønsteret på altanene på Chr. Michelsensgate 5 i Bergen,Hakekors i Christian Michelsens gate og i smijernsportene på Vigelandsanlegget i Oslo. De to turbinene på Tryland kraftverk i Lindesnes kommune er prydet med hvert sitt hakekors. Også disse er fra mellomkrigstiden. Hakekors finnes ellers i brosteinsmønsteret på Universitetsplassen i Oslo fra 1931, ankerjernene på veggen i Rådhusgata 28 fra 1916, og på spiker laget ved Christiania Spigerverk inntil 1945.Anders Kvernberg om Hakekorsene på Solli plass i Aftenposten 2015 21. september

 Referanser 

 Litteratur 
 E. Goblet d’Alviella: Symbols. Their Migration and Universality, Westminster 1894, nytrykk New York 2000)
 H.J. Huitfeldt-Kaas m.fl.: Norske Sigiller fra Middelalderen, Oslo 1899–1950
 L. Strømme: Bumerke frå Sunnmøre, Oslo 1943
 K. og Jon Haukanes: Segl og bumerke frå Hardanger, Oslo 1944
 Hans Krag: Norsk heraldisk mønstring fra Fredrik IV’s regjeringstid 1699–1730, Drøbak 1942 – Kristiansand S 1955, bind 2, Bønder, side 18
 Åsta Østmoe Kostveit: Kors i kake, skurd i tre : tegn og symboler i folkekulturen (Landbruksforlaget, 1997)
 Hans Cappelen: «Hakekors og Grenland», Ætt og annet – jubileumsbok ved Grenland Ættehistorielags 30-årsjubileum, Porsgrunn 2003
 Tuve Skånberg: Glömda gudstecken. Från fornkyrklig dopliturgi till allmogens bomärken (2003) under Creative Commons BY-NC-ND 2.5 licens, Lund 2003
 Hans Cappelen: Bumerker i Norge (Oslo 2005) 
 Anders Bjønnes m. fl. (redaktører): Segltegninger fra hyllingene i Norge 1591 og 1610, Norsk Slektshistorisk Forening, Oslo 2010

 Eksterne lenker 

 Om hakekors i Norge 
 卐.com – Liste over alt hakekorstegnet betyr (på Engelsk)
 Utviklingen av nazistenes hakekors (på tysk)

Kategori:Kors
Kategori:Heraldikk
Kategori:Det tredje rike
Kategori:Nasjonalsosialisme
Kategori:Høyreekstremisme