Stefan Zweig

Stefan Zweig (1881–1942) var en østerriksk romanforfatter, dramatiker, journalist og biograf, og regnes som en av de mest betydningsfulle tyskspråklige forfattere i mellomkrigstiden.

 Liv og virke 
Stefan Zweig ble født inn i en velhavende østerriksk-jødisk familie. Faren, Moritz Zweig, var en bøhmisk tekstilfabrikant og moren, Ida Brettauer, kom fra en rik kjøpmannsslekt fra Hohenems i Vorarlberg. 

På gymnasiet utviklet Zweig interessen for litteratur. Han studerte filosofi og litteraturvitenskap ved universitetet i Wien. Ved utbruddet av første verdenskrig var han som så mange andre patriotisk, men ble snart pasifist, dels pga. innflytelse fra sin venn Romain Rolland.

Zweigs tidlige lyrikk er influert av franske symbolisme, østerriksk impresjonisme og tysk nyromantikk.

Studiet av Freuds psykologi inspirerte Zweig til å skrive verk som skildrer kaotiske følelser og sjelelige kriser, som kortromanene Der Amokläufer (1922), Verwirrung der Gefühle (1927) og Schachnovelle (1942, filmatisert 1960). I miniatyrene Sternstunden der Menschheit (1927) skildrer Zweig historiske begivenheter med vidtrekkende konsekvenser. Samleverket Baumeister der Welt (1935) inneholder berømte dikterbiografier av Balzac, Dickens, Dostojevskij, Hölderlin, Kleist, Nietzsche, Stendhal og Tolstoj. I en rekke biografiske romaner skildret han historiske personligheter, Joseph Fouché (1929), Marie Antoinette (1932), Maria Stuart (1935) og Magellan (1938). Dessuten skrev Zweig legender, f.eks. Die Augen des ewigen Bruders (1922), Legenden (1945), essayer, librettoen til Richard Strauss' opera Die schweigsame Frau (1935) og gjendiktningen av Ben Jonsons Volpone (1925).

Zweigs personlige humanistiske og pasifistiske syn ligger til grunn for Triumph und Tragik des Erasmus von Rotterdam (1934). I det selvbiografiske verket Die Welt von gestern (1942) maner forfatteren frem den svunne europeiske kultur som var hans eget livselement. Zweig var også en fremragende oversetter og en ivrig kulturformidler mellom nasjonene i fredens ånd. De fleste av hans bøker foreligger i norsk oversettelse.

Fra 1920 til 1938 var Zweig gift med forfatteren Friderike Maria f. Burger. Året etter at ekteskapet var oppløst, giftet Zweig seg med sin sekretær, Lotte Altmann. Begge ekteskapene var barnløse.

NSDAPs (nazipartiet) og Adolf Hitlers maktovertagelse i Tyskland våren 1933 gjorde at Zweig forlot Østerrike i 1934 og emigrerte til Storbritannia. Frem til 1939 bodde han i London og deretter i Bath. Han fikk britisk statsborgerskap, men av frykt for å bli internert som enemy alien,Die Welt von Gestern, S. 497. reiste han og hustruen via New York, Argentina og Paraguay før han i 1940 endelig slo seg ned i Rio de Janeiro.

23. februar 1942 ble Stefan og Lotte Zweig funnet døde i sitt hjem i Petrópolis i Rio de Janeiro. Dødsattesten lyder på ingestão de substancia toxica – suicidio («inntak av giftig substans - selvmord»). I selvmordsbrevet skriver Zweig at han tok beslutningen «aus freiem Willen und mit klaren Sinnen». Zweig var preget av en lengre og stadig dypere depresjon som kom av fortvilelse over nazismen og frykten for den europeiske kulturs undergang, og den perspektivløse eksiltilværelsen. 

Zweigs hus i Brasil ble i 2006 gjort om til et museum, Casa Stefan Zweig.

 Verk i utvalg 
 Silberne Saiten (1901), dikt
 Die Liebe der Erika Ewald (1904)
 Tersites (1907)
 Brennendes Geheimnis (1911), novelle
 Der Brief einer Unbekannten (1922), novelle
 Verwirrung der Gefühle (1927) , novelle
 Drei Dichter. Casanova – Stendhal – Tolstoi (1928), biografi
 Joseph Fouché (1929), biografi
 Marie Antoinette (1932), biografi
 Maria Stuart (1935), biografi
 Triumph und Tragik des Erasmus von Rotterdam (1935)
 Castellio gegen Calvin oder Ein Gewissen gegen die Gewalt (1936)
 Ungeduld des Herzens (1939)
 Die Welt von Gestern (utgitt posthumt i 1942)
 Schachnovelle (1941)
 Balzac biografi, fragment

 Oversatte bøker 
 Flukten, 1900



 Marie Antoinette Billede av en gjennomsnittskarakter, 1933
 Maria Stuart, 1936

 De utålmodige av hjertet, Roman, 1939
 Verden av i går, en europeers erindring, 1948
 Tolstoi, 1940
 Verden av i går, 1951



 Den evige brors øyne , En legende 1959
 Volpone : Komedie uten kjærlighet i tre, 1965
 De utålmodige av hjertet, 1966
 Legender, 1969



 Litteratur 



 Weil, Bernd A.: Schach dem Teufel. Erzählung in Anlehnung an die «Schachnovelle» von Stefan Zweig. Frankfurt am Main 1995, ISBN 3-89501-221-1
 Müller, Hartmut: Stefan Zweig mit Selbstzeugnissen und Bilddokumenten, ISBN 3-499-50413-8
 Zweig, Stefan: Die Welt von Gestern – Die Erinnerungen eines Europäers, Autobiographie Stefan Zweigs, ISBN 3-596-21152-2

 Referanser 

 Eksterne lenker 



  http://www.stefanzweig.de/
  http://www.sbg.ac.at/ger/zweig/home.htm – Internationale Stefan Zweig Gesellschaft
  http://www.stefanzweig.org/


Kategori:Østerrikske forfattere
Kategori:Østerrikske dramatikere
Kategori:Tyskspråklige forfattere
Kategori:Pasifister
Kategori:Personer fra Wien