Marlon Brando

Marlon Brando jr. (1924–2004) var en amerikansk skuespiller. Han spilte i filmer som En sporvogn til begjær (1951), Vill ungdom (1953), Storbyhavnen (1954), Gudfaren (1972) og Apokalypse nå! (1979).

I 1998 ble Brando kåret til et av de 100 viktigste menneskene i det 20. århundre av Time. Året etter ble han kåret til tidenes fjerde største mannlige filmlegende av Det amerikanske filminstituttet.

 Karriere 
 1940-årene–1960-årene 
Brandos mor, som elsket teater, introduserte sin sønn tidlig for skuespill. Etter noen års militærtjeneste gjorde han alvor av drømmen om å bli skuespiller. Brando hadde stor suksess på Broadway i rollen som Stanley Kowalski i dramaet En sporvogn til begjær i slutten av 1940-årene. Han hadde sin filmdebut i dramafilmen Mennene (1950). Brando fikk sitt internasjonale gjennombrudd i filmversjonen av En sporvogn til begjær (1951) og ble nominert til Oscar for beste mannlige hovedrolle for rolletolkningen sin.

Brando spilte den meksikanske opprørslederen Emiliano Zapata i den biografiske filmen Viva Zapata! (1952) og den romerske generalen Marcus Antonius i den historiske dramafilmen Julius Cæsar (1953). Han vant BAFTA og ble nominert til Oscar for begge rolletolkningene. Brando spilte deretter Johnny Strabler, leder for motorsykkelgjengen The Black Rebels, i ungdomsdramaet Vill ungdom (1953). Brando ble belønnet med Oscar, Golden Globe og BAFTA for rollen som Terry Malloy i dramafilmen Storbyhavnen (1954). Han spilte deretter i filmer som det historiske dramaet Désirée (1954), filmmusikalen Typer og kjei (1955) og komedien Tehuset Augustmånen (1956). 

Han spilte rollen som Fletcher Christian i en nyinnspilling av det historiske dramaet Mytteriet på Bounty (1962). Brandos oppførsel under innspillingen førte til at han fikk et rykte for å være vanskelig å arbeide med. Filmen tjente inn under halvparten av produksjonskostnadene. De neste årene spilte Brando i eventyrfilmer som Den stygge amerikaneren (1963), dramafilmen Reflekser i et gyllent øye (1967) og komedien Grevinnen fra Hong Kong (1967), Charlie Chaplins siste film.

Gudfaren og Oscar i 1973
Brando gjorde comeback med rollen som mafialederen Don Vito Corleone i Gudfaren (1972). For denne rolleprestasjonen ble han tildelt sin andre Oscar-statuett. Brando ønsket ikke å motta prisen og sendte i stedet indianerkvinnen Sacheen Littlefeather, som på hans oppfordring leste opp noen ord. Dette gjorde han som protest mot Hollywoods behandling av den amerikanske urbefolkning. Brandos markering var delvis knyttet til protestene som begynte ved Wounded Knee (stedet for Massakren ved Wounded Knee i 1890) noen uker før Oscar-seremonien. Talen ble møtt med både buing og applaus fra publikum. Littlefeather fortalte at sikkerhetsvakter måte holde igjen John Wayne, som tilfeldigvis befant seg bak scenen, for at han ikke skulle gå til fysisk angrep på henne. Da hun gikk av scenen var det flere som med nedsettende kommentarer og gester til henne. I 2022 kom filmakademiet med en formell unnskyldning til Littlefeather for måten hun ble behandlet på. Prisen for beste skuespiller skulle overrekkes av Roger Moore og Liv Ullmann.

Brando ble også tildelt en Golden Globe som han ikke ville motta, som protest mot USAs «imperialisme og rasisme».

Senere virke
Samme året som Gudfaren hadde premiere hadde han suksess i det erotisk-psykologiske dramet Siste tango i Paris. Noen år senere hadde han suksess i krigsfilmen Apokalypse nå! (1979).

I sine senere år opptrådte Brando mer sporadisk på lerretet, og privat slet han hovedsakelig med tre ting – overvekt, utallige rettssaker og sorg over sin unge datters selvmord. I 1990 drepte hans sønn, Christian, sin søster Cheyennes kjæreste – noe søsteren aldri kom over. Hun tok sitt liv fem år senere. Brando døde av respirasjonssvikt 1. juli 2004 i Los Angeles. Han ble kremert, og asken hans ble fordelt mellom familie og venner.

Brando har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame. I 1998 ble han kåret til et av de 100 viktigste menneskene i det 20. århundre av Time. Året etter ble Brando kåret til tidenes fjerde største mannlige filmlegende av Det amerikanske filminstituttet. I 2005 ble han kåret til et av århundrets ti største ikoner av Variety.

 Filmografi 
 År  Tittel  Rolle Merknad 1950  Mennene  Kenneth «Ken» Wilcheck / «Bud»   1951  En sporvogn til Begjær  Stanley Kowalski  Nominert til Oscar og Jussi 1952  Viva Zapata!  Emiliano Zapata  Vant BAFTA, nominert til Oscar 1953  Julius Cæsar  Marcus Antonius  Vant BAFTA, nominert til Oscar Vill ungdom  Johnny Strabler   1954  Storbyhavnen  Terry Malloy  Vant Oscar, Golden Globe, BAFTA og NYFCC Award Désirée  Napoléon Bonaparte   1955  Typer og kjei  Sky Masterson   1956  Tehuset Augustmånen  Sakini  Nominert til Golden Globe 1957  Sayonara  Maj. Lloyd «Ace» Gruver - USAF  Nominert til Oscar og Golden Globe 1958  Unge løver  Lt. Christian Diestl  Vant Golden Laurel, nominert til BAFTA 1960  Slangeskinn  Valentine «Slangeskinn» Xavier    1961  Revansj  Rio   1962  Mytteriet på Bounty  1st Lt. Fletcher Christian   1963  Den stygge amerikaneren  Ambassadør Harrison Carter MacWhite  Nominert til Golden Globe 1964  Yrkessjarmører  Freddy Benson   1965  Morituri  Robert Crain   1966  Det hete døgnet  Sheriff Calder   Sydvest til Sonora  Matt Fletcher  Vant Bronze Wrangler  1967  Grevinnen fra Hong Kong  Ogden Mears  Reflekser i et gyllent øye  Maj. Weldon Penderton    1968  Candy  Grindl    Natten til den kommende dag  Sjåfør    1969  Brenn Queimada!  Sir William Walker  Vant Fotogramas de Plata  1971  Farlig makt  Peter Quint  Nominert til BAFTA 1972  Gudfaren  Don Vito Corleone  Vant Oscar, Golden Globe og KCFCC Award, nominert til BAFTA Siste tango i Paris  Paul  Vant NSFC Award og NYFCC Award, nominert til Oscar og BAFTA 1976  The Missouri Breaks  Robert E. Lee Clayton   1978  Superman  Jor-El   1979  Apokalypse nå!  Colonel Walter E. Kurtz   1980  Den hemmelige formelen  Adam Steiffel  Nominert til Razzie Award  1989  En tørr hvit årstid  Ian McKenzie  Nominert til Oscar, Golden Globe og BAFTA 1990  Mafiaens læregutt  Carmine Sabatini / Jimmy the Toucan   1992  Christopher Columbus – Eventyreren  Thomas de Torquemada  Nominert til Razzie Award  1995  Don Juan DeMarco  Dr. Jack Mickler   1996  Island of Dr. Moreau  Dr. Moreau  Vant Razzie Award 1997  The Brave  McCarthy   1998  Free Money  Fengselsdirektør Sven «The Swede» Sorenson    2001  The Score  Max   2006  Superman Returns  Jor-El  Arkivmateriale

 Referanser 

Litteratur
Patricia Bosworth: Marlon Brando. New York: Viking/Penguin, 2001. (Part of the Lives series)

 Eksterne lenker 




Kategori:Skuespillere fra USA
Kategori:Oscar-vinnere (hovedrolle)
Kategori:BAFTA-vinnere
Kategori:Emmy-vinnere
Kategori:Hollywood Walk of Fame
Kategori:Personer fra Omaha
Kategori:Personer fra Evanston i Illinois