Interjeksjon

En interjeksjon (av latin interjicere – «kaste imellom»)«Interjeksjon» – Bokmåls- og Nynorskordboka, UiO . Besøkt 4. mai 2016 er i norsk språk en ordklasse. Ordklassen omfatter ord som normalt ikke kan kombineres med andre ord, som ikke har funksjon som et ledd i en setning, men som står istedenfor en setning, og som ikke kan bøyes. En interjeksjon er ofte et utrop som gir uttrykk for enten følelsesmessige eller fysiske reaksjoner.Interjeksjon: grammatikk. (2009, 14. februar). I Store norske leksikon. Hentet 4. mai 2016 fra https://snl.no/interjeksjon%2Fgrammatikk.«Interjeksjoner» – Ordnett.no, Kunnskapsforlaget. Besøkt 4. mai 2016

Interjeksjoner blir ofte fulgt av et utropstegn.

Inndelinger
Ordklassen kan deles i fire grupper:«Interjeksjoner» – Norsksidene.no, Globalskolen, Norsk Nettskole og Høgskulen i Volda. Besøkt 4. mai 2016
Lydhermende ord
Lydhermende ord (onomatopoetikon) som:
 Pling!
 Pang!
 Voff!

Utropsord
Ord for negativ følelse:
 Au!
 Fy!
 Æsj!
 Akk!
 Huttetu!'
 Fysj! Faen!Søren!Ord for positiv følelse
 Hurra! Gosj! Gratulerer!

Ord for lettelse
 Pytt! Gudskjelov!Eksempler, nøytrale utrop (kan brukes både for positiv og negativ følelse):
 Herregud! Å dæven!Svarord
Eksempler:
 Ja Nei Jo Tja KanskjeHilsener
 Hei! Hallo Ha det Adjø Farvel''

 Referanser 

Kategori:Ordklasser