Kirsten Flagstad

mini|Strandstuen er Hamars eldste bygning og fødestedet til Kirsten Flagstad. Siden 1985 er det Kirsten Flagstad-museet lokalisert her.
mini|Bilde av Kirsten Flagstad på halepartiet av et Norwegian-fly, 2004.
Kirsten Malfrid Flagstad (1895–1962) regnes som 1900-tallets største wagner-sopran,«Kirsten Flagstad», Britannica og en av Norges internasjonalt best kjente kvinner.

Hun innehar verdensrekorden på antall publikummere på en konsert med 200.000 tilhørere til en utendørskonsert i Grant Park i Chicago i 1939.Tidslinje, Kirsten Flagstad-museet Dette overgår a-has verdensrekord fra 1991 på «Rock in Rio».Kirsten Flagstad, Norges store internasjonale stjerne

 Liv og virke 
 Før krigen 
Flagstad ble født på Hamar, men alt året etter flyttet familien til Niels Juelsgate 6 i Kristiania. De bodde på adressen i fem år; bygningen ble så skadet under Filipstadeksplosjonen 19. desember 1943 at den er revet.Niels Juels gate 6, Oslo byleksikon I mai 1898 ble broren, cellisten og dirigenten Ole Flagstad, født der. I 1901 begynte Kirsten Flagstad å ta pianotimer, og senere i livet øvet hun ofte inn rollene sine til eget pianospill.Tidslinje, Kirsten Flagstad-museet Faren, Michael Flagstad, var fiolinist og orkesterleder mens moren, Maja Flagstad, var repetitør/pianist. Hun ble Kirsten Flagstads første lærer. Siden studerte hun under Ellen Schytte-Jacobsen og Albert Westvang i Oslo, og under dr. Gillis Bratt (1870-1925)«Gillis Bratt», Svensk biografisk leksikon i Stockholm.

Kirsten Flagstad var eldst av fire barn - to gutter og to jenter.Kirsten Flagstad: Short biography Fra Niels Juels gate flyttet familien til Ivar Aasens vei på Vindern, der de bodde så trangt at Kirsten Flagstad måtte sove på en sofa bak pianoet i stuen. Hun måtte ta seg av yngre søsken og bidra til økonomien ved å spille til dans for betaling, så skolegang kunne ikke prioriteres - selv om hennes mor ønsket at hun skulle bli lege og dermed få god økonomi. Men datteren klarte ikke kravene på gymnaset etter at hun ble flyttet opp en klasse, og måtte slutte.«Kirsten Flagstad på Vindern», NRK Som tiåring kunne Flagstad hele Lohengrin,«Kirsten Flagstad, kongehuset og mye mer», Bergens Tidende 17. november 2003 og som attenåring ga hun en oppsiktsvekkende debutkonsert på Nationaltheatret i 1913, som Nuri i d'Alberts Tiefland. Johan Halvorsen dirigerte, og Vilhelm Herold hadde rollen som Pedro. 

Maren Fredriksen fra Melbo i Vesterålen finansierte Flagstads første læreår hos pedagogen og øre-nese-hals-spesialisten Gillis Bratt 1916/17.Maren Fredriksen, Digitalt museum Da Opera Comique åpnet i Kristiania i 1918, hadde hun mange store roller der før driften ble lagt ned i 1921. Hun sang så ved Casino, Mayol og Nationaltheatret, før hun ble engasjert til flere store operaoppsetninger i Göteborg. 

Flagstad ble kalt til Richard Wagners festspill i Bayreuth i Tyskland og sang der i 1933 og 1934.Svendsen, Trond Olav: «Kirsten Flagstad» i Store norske leksikon på snl.no. Hentet 4. mai 2023 fra  Hennes debut på Metropolitan Opera i New York fant sted 2. februar 1935. Som Sieglinde i Valkyrien gikk hun i løpet av en helg fra å være en ukjent norsk sangerinne til å bli en gryende verdensstjerne. Billettene ble revet bort etter en live radiooverføring fra oppsetningen. Flagstad sang alle Wagners kvinnelige hovedroller våren 1935 og reddet dermed Metropolitan Opera fra konkurs. Marianne Beate Kielland: «Den største stemmen», Morgenbladet, 25. mai 2012 I 1935 fikk hun amaryllis oppkalt etter seg.Flagstad med amaryllisen, Digitalt museum

I 1936 sang hun i Covent Garden i London, i Wiens opera og i Praha. Sommerferien ble likevel tilbrakt i Strømstad sammen med ektefellen Henry Johansen og datteren Else Marie,Fra venstre: Kirsten Flagstads ektemann Henry Johansen, Kirsten Flagstad, hennes datter Else Marie og to venner fra Strømstad, Sverige sommeren 1936. etterfulgt av plateinnspillinger i USA for RCA Victor og HMV.Tidslinje, Kirsten Flagstad-museet 

Kirsten Flagstad ble særlig berømt som fortolker av Wagner, men har også sunget operaer av Verdi, Puccini, Mozart, Beethoven, Bizet, Gluck, Händel, Gounod og mange andre. Flagstad var fast engasjert ved The Metropolitan i New York fra 1935 til 1941, da hun reiste hjem til familien i Norge.

 Etter krigen 
Etter krigen ble Flagstads ektefelle, Henry Thomas Ingvald Johansen, dømt etter landssvikanordningens § 25. I Kristiansand var han direktør for firmaet Lumber som drev omfattende handel med Tyskland før og under krigen. Johansen var også medlem av Nasjonal Samling fra 1933 til 1941. 

Først i 2003 kom det for en dag at advokat Ingolf Sundfør ble oppnevnt som både tilsynsmann for og anklager mot Johansen, og i tillegg som tilsynsmann for Kirsten Flagstads formue etter at mannen hennes var arrestert. Advokat Sundfør var inhabil fordi han flere år tidligere hadde anmeldt Johansen for bedrageri og tapt denne saken. Sundfør hadde vært innklagd for både justisdepartementet og Advokatforeningen for brudd på god advokatskikk; det endte med flere påtaler. Sundfør svarte med å melde seg ut av Advokatforeningen. I 1945 ble han likevel - helt i strid med gjeldende juridisk praksis - oppnevnt sammen med revisorene fra den gamle saken, både som tilsynsfører for Flagstads formue og anklager i hennes ektemanns sak. Selv om Flagstads formue ikke hadde noe med ektefellens forretninger med Tyskland å gjøre, reiste advokat Sundfør et erstatningskrav mot Henry Johansen på kr 750 millioner, som Kirsten Flagstad - helt lovstridig - ble trukket til ansvar for, ettersom Johansen ikke rådet over noen slik formue. Flagstads formue ble lovstridig satt under forvaring, og hun selv dermed umyndiggjort.«Nektet å åpne festspill festspill hvis Flagstad skulle synge», NRK.no 22. oktober 2003 Man ser i kronologien over sykehusoppholdene hennes at hun fikk et voldsomt utbrudd av psoriasis kort etter, og måtte akuttinnlegges på Rikshospitalet. Psoriasis utløses ofte av sterk sinnsbevegelse.Nina Krohn: «Flagstad ble syndebukk», NRK.no, 20. oktober 2003

Ingrid Bjoner var til stede da Flagstad holdt sin første konsert i Norge etter krigen, i 1951 i Calmeyergatens misjonshus. Det var stille i salen da hun viste seg, den vanlige applausen uteble. Men da hun fant sin plass på scenen, brøt en orkanaktig hyllest løs.Lars Roar Langslet: «Kirsten Flagstad, åpning av minnesamlingen, Hamar i juli 1985», Mennesker og milepæler (s. 81), Cappelens forlag, ISBN 82-02-112427

Det har senere vist seg at utenriksdepartementet, med Wilhelm von Munthe af Morgenstierne i spissen, bedrev en større svartmalingskampanje mot Kirsten Flagstad. Også det norske kongehus trakasserte henne. I mai 1953 ved åpningen av de første festspillene i Bergen, var kong Haakon invitert. Han ønsket også selv å møte, men avslo da han fikk vite at Kirsten Flagstad var invitert som solist. Han begrunnet dette med at hun reiste hjem til sin familie i Norge i 1941, mens landet var under tysk okkupasjon. Kongen sa seg først villig til å komme etter at det ble ordnet slik at Flagstad først ankom Bergen etter at kongen var reist. Dette var eneste gangen hun deltok i festspillene i Bergen.Espen Selvik: «Operastjernen Flagstad fikk ikke vise seg samtidig med kongen», Dagbladet, 15. november 2017

Flagstad fikk heller ikke fornyet passet sitt, siden myndighetene fryktet at hun skulle forlate Norge før saken kom opp for retten. Hun ble anklaget for «unasjonal holdning», til tross for at hun under krigen bare hadde opptrådt i nøytrale land som Sverige og Sveits, og hadde nektet å opptre på arrangementer i regi av okkupasjonsmakten eller Nasjonal Samling. Flagstad var aldri medlem av NS og gikk aldri fienden til hånde. Likevel klebet ryktene om tyskvennlighet ved hennes navn i mange år etter frigjøringen i 1945. 

Hun fikk aldri se igjen mannen sin, som døde av kreft i 1946 før saken hans kom opp for retten. I 1947 reiste Kirsten Flagstad tilbake til USA for å gjenoppta karrieren sin; men ryktet hennes var ødelagt. Ved ankomst til USA ble hun utsatt for en pressekonferanse som minnet om et tredjegradsforhør. Norges ambassade i Washington D.C. og det norske informasjonskontoret i New York skadet saken hennes så mye de kunne, selv om hun la frem attest for «nasjonal holdning», undertegnet av høyesterettsjustitiarius. Ved konsertene hennes stilte demonstranter med store plakater: «Vi ønsker ikke quislinger velkommen!», og hun fikk bagasjen sin tilgrist med hakekors. Først i 1955, da hun reddet det amerikanske kringkastingsorkesteret slik hun før krigen hadde reddet Metropolitan Opera fra ruin, tok amerikanerne henne til nåde igjen. Jessye Norman: «Norges største stemme», Verdens Gang 25. februar 2003 Heldigvis rakk hun i mars 1947 et besøk hos datteren sin, Else Marie Hall Dusenberry, og barnebarnet Sigurd som bodde i Bozeman, Montana.Kirsten Flagstad på besøk hos datteren Else Marie Hall Dusenberry og barnebarnet Sigurd Hall Dusenberry i Bozeman, Montana mars 1947.

Mellom 1949 og 1952 var hun tilbake ved Metropolitan og turnerte internasjonalt. Selv i opptak av Kirsten Flagstad som 64-åring beholdt hun sin store stemme. Mot slutten av karrieren gikk sopranens høye c tapt; i stedet utfoldet hun en rik mezzosopran. 

Som Den Norske Operas første sjef, i perioden 1958–1960, arbeidet hun uten å heve lønn, og bidro med meget betydelige, private midler for å kunne engasjere en håndfull unge, lovende sangere som stipendiater. Av egne midler bidro hun også til at Operaorkestret kunne mønstre 35 musikere fra starten, i stedet for de 28 som var til rådighet i grunnstammen fra Nationaltheatrets orkester.

 Død og ettermæle 
Kirsten Flagstad døde på Rikshospitalet i Oslo 7. desember 1962, 67 år gammel. Hun ble tildelt flere store utmerkelser, blant andre St. Olavs Orden. Hun var tidligere avbildet på den norske hundrekroneseddelen og på norske frimerker, og har fått en stjerne med sitt navn på Hollywood Walk of Fame. 

Som eneste norske person er Flagstad æret med en minneplakett i Metropolitan Opera House, samt i Carnegie Hall i New York. I 1985 ble hun æret ved et symposium i New York, femti år etter at hun debuterte ved Metropolitan Opera i 1935. Ranveig Eckhoff og Kåre Bjørkøy sang ved dette arrangementet.

Operahuset i Oslo har fått adressen Kirsten Flagstads plass. I mai 1982 ble Joseph Grimelands (1916-2002) statue av henne avduket foran Norges musikkhøgskole i Wergelandsveien 21,Joseph Grimelands statue av Kirsten Flagstad, avduket 5. mai 1982, Digitalt museum men flyttet i 2008 til Kirsten Flagstads plass i forbindelse med operahusets åpning. I 2022 ble statuen flyttet igjen, ut til kaikanten og med ryggen mot operahuset.Tycho D. Castberg: «Statuen av Kirsten Flagstad er flyttet igjen», lokalavisen Oslo 26. mars 2022 

I Kristiansand er huset Amalienborg nå kontorer med et minnerom om Kirsten Flagstad. I Bergen er en gate i Fyllingsdalen oppkalt etter henne,Kirsten Flagstads vei i Bergen likeså i Vågsbygd.

I 1985 ble Kirsten Flagstad Museum etablert på Strandstuen i Hamar der hun ble født,Svendsen, Trond Olav: «Kirsten Flagstad» i Store norske leksikon på snl.no. Hentet 2. mai 2023 fra [http://snl.no/Kirsten_Flagstad hennes fars barndomshjem og hennes eget fødehjem. Samlingene består av omkring 900 lydopptak, mer enn tusen foto og 300 gjenstander, samt sceneantrekk, dagbøker, utklippsbøker, brev, kontrakter, programmer m.m.DigitaltMuseum I tråd med hennes eget ønske, er hennes siste hvilested bare kjent av nærmeste familie.

På Hamar er det hvert år en festival til minne for Kirsten Flagstad.Kirsten Flagstad-festivalen

Fra mars 2004 prydet hun halen til et Norwegian-fly, etterfulgt av Henrik Ibsen og Alf Prøysen som prydet to fly satt i trafikk i april samme år.«Norwegian pynter nye fly med Prøysen og Flagstad», Stavanger Aftenblad 18. mars 2004

I 2013 ble hennes debut ved Nationaltheatret i 1913 feiret med et 100-årsjubileum, Kirsten Flagstad-året. 

 Referanser 

 Litteratur (utvalg) 
 1981: H.C. Sanner: Kirsten Flagstad Discography
2003: Ingeborg Solbrekken: Stemmen (Genesis)
2007: Ingeborg Solbrekken: Galskap og rettergang. Landssviksaken mot Kirsten Flagstad og Henry Johansen (Transit)
 2008: Eve-Marie Lund: La meg være i fred (Arneberg forlag)
2008: Heidi Merete Wold: Jenta som ville synge. Fortellingen om Kirsten Flagstad (Gyldendal)
2013: Trond Olav Svendsen: Et kunstnerliv
2015: Ingeborg Solbrekken: Landsviksoppgjørets hemmelige historie
2016: Ingeborg Solbrekken: Konspirasjonen mot Kirsten Flagstad. Den norske stats forfølgelse av en verdensstjerne (Opera forlag)

 Eksterne lenker 


 Kirsten Flagstad Museum
 Kirsten Flagstadmuseet på DigitaltMuseum
 Kirsten Flagstad i Store norske leksikon

Kategori:Norske operasangere
Kategori:Sopraner
Kategori:Hollywood Walk of Fame
Kategori:Personer fra Hamar kommune
Kategori:Riddere av St. Olavs Orden
Kategori:Kongens fortjenstmedalje i gull
Kategori:St. Olavsmedaljen
Kategori:Personer avbildet på norske pengesedler
Kategori:Personer tilknyttet Den Norske Opera & Ballett
Kategori:Nordmenn fra andre verdenskrig