Verdensmesterskapet i fotball for menn

Verdensmesterskapet i fotball for menn arrangeres hvert fjerde år av FIFA, og er et av verdens største og mest populære idrettsarrangementer. Det har blitt arrangert hver gang siden 1930, med unntak av 1942 og 1946 på grunn av andre verdenskrig. Regjerende verdensmester, fra VM i 2022, er .	

Med unntak av det første mesterskapet, der deltakerne ble invitert, har samtlige turneringer krevd kvalifiseringspill. Det er nå 32 land som får spille i sluttspillet, der en plass er reservert vertslandet. Kvalifiseringen arrangeres av kontinentforbundene: AFC (omtrent hele Asia og Australia), CAF (Afrika), CONCACAF (Nord-Amerika og De karibiske øyer pluss Guyana, Surinam og Fransk Guyana), CONMEBOL (resten av Sør-Amerika), OFC (Oseania bortsett fra Australia) og UEFA (Europa og Israel, Georgia, Armenia, Aserbajdsjan, Kasakhstan og Kypros).

 er mestvinnende nasjon med fem verdensmesterskap, de er også de eneste som har deltatt i samtlige VM-sluttspill.  har dessuten kvalifisert seg til samtlige mesterskap de har kunnet spille, og dermed bare vært borte fra VM i 1930, som de takket nei til, og i 1950, der  og Øst-Tyskland ikke fikk delta som følge av andre verdenskrig. Italia har også vært med i samtlige VM bortsett fra fire, i 1930, der de takket nei, og i 1958, 2018 og 2022 der de ikke kvalifiserte seg.  meldte seg ut av FIFA i 1928 etter uenigheter om finansiering av amatørspillere, og debuterte i VM først i 1950.  har deltatt i de fleste sluttspillene, det eneste VM de ikke har greid å kvalifisere seg til er VM i 1970. Dessuten deltok de ikke i kvalifiseringene til VM i 1938, 1950 og 1954.

I tillegg til Brasils fem gull, har  og Tyskland fire gull,  tre,  og  har to og England og Spania har ett hver. Brasil, Tyskland, Spania og til dels Argentina er de eneste som har vunnet VM i en annen verdensdel (Argentina vant i Mexico, som er del av Nord-Amerika, som stort sett regnes som en annen verdensdel enn Sør-Amerika). Av disse har Argentina og Tyskland vunnet VM på hjemmebane. Spania den eneste som ikke har vunnet på eget kontinent.

Historie
 VM  Nyvinning  Utdatert nyvinning 1934    Rent cupspill i turneringen 1950  Gruppespill  1958  Ekstraomgang i gruppespill sløyfes   1962  Målgjennomsnitt skiller lag på lik poengsum, i stedet for omkamp. (faset ut 1970) 1970  Gule og røde kort innføresInnbyttere innføresMålforskjell tar over for målgjennomsnitt.  1974    Gruppevinnere går til nye grupper 1978  StraffesparkkonkurranseInnført, men ble ikke brukt i praksis før i 1982 mellom Frankrike og Vest-Tyskland   1986  24 lagGjeninnføring av cupspill etter gruppespill  De fire beste treerne gikk videre (faset ut 1998) 1990  Flest scorede mål etter målforskjell   1994  3 poeng for seier   1998  32 lagBare de to beste i hver gruppe gikk videre  Golden goal i ekstraomganger (faset ut 2006) 2002  Tittelforsvarer er ikke automatisk kvalifisert til neste VM.   2018  Videodommer (VAR)  
Den første kampen mellom to landslag ble spilt mellom England og  i 1870. To år senere ble den første offisielle kampen spilt mellom dem. De to var en stund de eneste landslagene i verden, men etter hvert kom også  og . Da de fire lands forballforbund ble enige om samme regler, ble det spilt turneringer dem imellom, det såkalte British Home Championship, omtrent «Det britiske innenriksmesterskapet». FIFA ble dannet i 1904, og i 1906 kom England med. Det første arrangementet FIFA sto bak var Fotball under Sommer-OL 1908, der landene stilte med tilnærmet førstelag. Det ble tilsammen fem lag som stilte, Frankrike, , ,  og . FIFA fikk også medlemmer fra Sør-Amerika i tiden rett før eller under første verdenskrig.

OL ble stadig mer populært, og særlig OL i 1920 ble et stort mesterskap. Imidlertid ble skillet mellom profesjonelle og amatørspillere et politisk problem. England krevde at en spiller som fikk noen form for kompensasjon utover nødvendige utgifter skulle anses som profesjonell, og dermed ikke kunne delta i OL. FIFA var uenig, og dette igangsatte stridigheter mellom FIFA og England som medførte at England og de andre britiske lagene trakk seg fra FIFA i 1928. Innen den tiden hadde FIFA forstått at begrensningene som lå i OLs idealer om amatører var en hemsko, og de satte i gang prosessen med å arrangere et verdensmesterskap hvor også profesjonelle spillere kunne delta.

1930–1938: De første mesterskap

Uruguay ble tildelt mesterskapet i 1930 i konkurranse med Spania, Nederland, Ungarn, Italia og Sverige,Radnedge, s. 27 ettersom landet var dobbelt regjerende olympiske mestre og hadde hundreårsjubileum for uavhengigheten. På grunn av den dyre og lange reisen, var det ingen europeiske lag som virket interessert i å delta. To måneder før mesterskapet skulle begynne hadde ingen europeiske lag meldt seg på,Radnedge, s. 27 «When the logistics of travelling to Uruguay — a three-week boat trip — had sunk in, several of the European federations got cold feet» og FIFAs leder Jules Rimet måtte be , Frankrike,  og  om å bli med. Uruguay ble verdensmester på hjemmebane, med  som beste ikke-søramerikanske lag og Jugoslavia som beste europeiske lag. Ingen lag fra Afrika, Asia eller Oseania stilte. Tilsammen 13 lag stilte, og de ble delt inn i fire grupper, der gruppevinnerne møttes i semifinaler. Uruguay gikk gjennom turneringen ubeseiret, og ble tidenes første verdensmester.

Til VM i Italia i 1934 ble oppmøtet av europeiske lag større, mens de regjerende mesterne ble igjen i Uruguay.Radnedge, s. 29 Mer kontroversielt enn det var at flere land anså VM for å ha vært diktert av Benito Mussolini, og at bestikkelse av dommere i stor grad tillot tøft italiensk spill mot Spania,  og .Mussolini, Fascism and the World Cup  - overtimeonline, 11. juni 2010, hentet 17. januar 2013 Imidlertid inkluderte VM for første gang et afrikansk lag, . Det ble tilsammen 16 lag som stilte i sluttspillet, etter at 32 lag hadde meldt seg på til kvalifiseringen, og turneringen ble spilt som en ren cup, der man begynte med åttendedelsfinale.

VM i Frankrike i 1938 inkluderte det første laget fra De karibiske øyer,  og det første asiatiske laget,  (nå Indonesia). Til gjengjeld var Brasil det eneste laget fra Sør-Amerika som stilte, Argentina og Uruguay stilte ikke som protest mot at turneringen for andre gang på rad ble holdt i Europa. Som i Italia fire år tidligere ble også dette arrangert som rent cupspill. Det var 16 lag som skulle delta, men Østerrike fikk sitt FIFA-medlemskap inndratt etter Anschluss og ni av deres spillere ble tatt ut til et stortysk landslag. Italia vant igjen, og forsvarte dermed sitt VM-gull.

1950–1970: Brasils gullalder
miniatyr|Uruguays vinnerlag i VM 1950. Kaptein Obdulio Varela øverst til venstre. Foto: Bildbyrån (Sverige).

Andre verdenskrig stoppet VM i 1942 og 1946, og i forkant av VM i Brasil i 1950 ble det bestemt at Tyskland og  ikke kunne være med. Imidlertid fikk Italia og Østerrike lov til å være med; Østerrike trakk seg senere fra kvalifiseringen. Argentina,  og  trakk seg under kvalifiseringen til VM, noe som betød at de gjenværende søramerikanske lagene kvalifiserte seg automatisk, Brasil som vert, og ,  og  ( stilte ikke før 1966).Radnedge, s. 33 Flere andre lag trakk seg også, stort sett på grunn av økonomiske problemer. Trekningen besto opprinnelig av 15 lag, men  og , som begge hadde kommet med etter at andre lag allerede hadde trukket seg, meldte avbud før første kamp.

Brasil ønsket at VM skulle spilles med et innledende gruppespill, slik at alle lag var garantert minst tre kamper, noe som ville gi flere kamper. Etter nøling godtok FIFA dette, og denne turneringsformen har, med enkelte variasjoner, blitt benyttet siden. I 1950 ble det spilt ekstraomganger i de gruppespillkampene som endte uavgjort. Det ble ikke spilt finaler etter cup-format i dette verdensmesterskapet. De fire lagene som gikk videre fra gruppespillet, spilte mot hverandre i en finale-gruppe. Selve turneringen ble overraskende vunnet av Uruguay da de slo hjemmefavoritten i den avgjørende kampen.Radnedge, s. 34 «The hosts were favourites as they faced Uruguay in the last game» På tross av at mange nye lag deltok i kvalifiseringen, var det bare England som debuterte i 1950.

I VM i 1954 deltok for første gang kommunistiske land fra bak Jernteppet (unntatt Sovjetunionen og Øst-Tyskland), og også . Gruppene ble satt opp etter seeding slik at de to presumptivt beste i en gruppe ikke møtte hverandre, og heller ikke de to dårligste. Tyskland var tilbake etter utestengelsen, og de vant VM for første gang etter å ha slått favorittene Ungarn i finalen.Radnedge, s. 35 «For the second successive World Cup, all expectations had been confounded, although the shock was perhaps greater this time around» VM i 1954 var det mest målrike gjennom tidene (fram til 2018), med 5,4 mål per kamp, og fram mot VM 1962 sank målsnittet drastisk til et nivå som senere har vært stabilt.Det har blitt scoret mellom 2,2 og 3 mål per kamp i alle turneringer fra 1962 til 2018. I neste VM ble seedingen droppet, og i tillegg ble også ekstraomgangene i gruppespill sløyfet. Målgjennomsnitt ble introdusert, men bare mellom de to beste, eller etter at det hadde vært spilt en utslagskamp (play-off) mellom lagene med like mange poeng. Dette medførte at , med langt dårligere målgjennomsnitt enn , kom foran Tsjekkoslovakia etter å ha slått dem i utslagskamp. Ungarn tapte på samme måte mot Wales, som var med i sluttspillet for første og per 2018 siste gang.

Da VM i 1962 ble tildelt Chile ble det første gangen at et VM ble arrangert i Sør-Amerika uten at det medførte at land trakk seg. I Europa var det bare  som trakk seg fra kvalifiseringen. Formatet var som i Sverige, bare med målgjennomsnitt som skilte lag som endte på lik poengsum. Argentina tapte for England på denne måten. Ekstraomganger på en halv time gjaldt i samtlige utslagskamper. Reglene tilsa også at dersom det fortsatt var uavgjort etter utslagskamp, ville vinneren bli kåret ved loddtrekning. Unntaket fra denne regelen var selve finalen.  gikk gjennom turneringen ubeseiret og forsvarte tittelen som de vant i VM i Sverige.Radnedge, s. 68

I VM i 1966 kom det ingen nyvinninger, men turneringen ble boikottet av afrikanske lag. En rekke afrikanske stater hadde erklært selvstendighet som del av avkoloniseringen og dermed opprettet fotballandslag, men FIFA mente at lagene ikke holdt sportslige kvaliteter til å få en friplass til VM, og de ble sendt ut til ekstra kvalifisering mot lag fra Asia og Oseania. Det afrikanske kontinentforbundet CAF protesterte, og seksten lag fra hele kontinentet trakk seg. Vertsnasjonen England vant etter å ha slått Vest-Tyskland i finalen, mens Nord-Korea ble første lag fra Asia som nådde kvartfinalen etter å ha slått Italia i gruppespillet.

I VM i 1970 ble gule og røde kort introdusert for første gang i VM. Advarsler og utvisninger hadde eksistert før, men de symbolske kortene var ikke med før i denne turneringen. Målgjennomsnitt ble erstattet av målforskjell. Afrikas protester var nå tatt til følge slik at kontinentet fikk en friplass til sluttspillet, og  ble det første afrikanske laget som kvalifiserte seg siden 1934. Brasil vant turneringen, og ble dermed det første laget som vant tre VM-titler; laget, hvor blant andre Pelé, Jairzinho, Carlos Alberto og Rivelino spilte, er senere blitt regnet av blant annet World Soccer som tidenes beste fotballag.

1974–1990: Større turneringer, mer geografisk spredt deltakerfelt

I VM i 1974 gikk gruppevinnerne videre til mellomspillsgrupper. Dette formatet ble stående til og med VM i 1982. I 1974 deltok også Australia for første gang, og med dette hadde samtlige kontinenter deltatt i et VM-sluttspill. I VM i 1978 ble straffesparkkonkurranse etter ekstraomganger innført for å erstatte loddtrekning som avgjørelse på uavgjorte kamper i cupspill-kampene. Mesterskapet i 1978 ble for første gang avholdt i Argentina, og ble sterkt preget av politiske undertoner,Radnedge, s. 47 da en militærjunta under ledelse av Jorge Rafael Videla styrte landet med jernhånd. Det var protester fra blant annet Amnesty International og lokale voldelige motstandsgrupper under oppladningen til mesterskapet, men selve turneringen foregikk uten voldelige hendelser. Argentina vant mesterskapet, deres første VM-tittel etter å ha vunnet 12 søramerikanske mesterskap, men ikke uten kontroverser på banen: dommeren Antonio Garrido tillot svært tøft spill i gruppespillkampen mot UngarnRadnedge, s. 47 «Their [Hungary's] crimes had been in response to a treatment of constant bodychecks and fouls by the Argentines, left unpunished by referee Garrido» og Peru slapp inn seks mål i en for dem betydningsløs siste gruppekamp, noe som førte til at Argentina vant gruppa på målforskjell.Radnedge, s. 48 «...the Argentines put six past the hapless Peruvians, outraging Brazil who suspected foul play off the pitch»

I VM i 1982 ble antall lag økt fra 16 til 24. Ellers var systemet en variant av det doble gruppespillformatet som ble spilt i 1974 og 1978. I VM i 1986 ble imidlertid mellomgruppespill sløyfet, og man gikk tilbake til cupspill med åttendedelsfinaler etter gruppespill.

Italia vant VM 1982, deres første tittel siden 1930-tallet, og gikk opp likt med Brasil med tre VM-titler. Paolo Rossi ble turneringens store spiller for dem med seks mål, alle i mellomgruppespillet og utslagskampene, etter å ha kommet tilbake fra en toårs karantene for kampfiksing. Argentina var tilbake som mestre i 1986, ledet av Diego Maradona, som spesielt i kvartfinalen mot England gjorde seg bemerket; han scoret to mål, det ene ved en hands som dommeren ikke straffet, det andre ved å drible bort hele Englands forsvar fra egen banehalvdel.Radnedge, s. 51–52 Vest-Tyskland var tapende finalist begge ganger, men tok revansje over Argentina i VM i Italia 1990, og ble dermed det tredje laget som hadde vunnet tre VM-titler. Finalen i 1990 ble avgjort ved et straffespark fra Andreas BrehmeRadnedge, s. 58 i en turnering som ble preget av få mål.Radnedge, s. 56  ble i samme turnering det første afrikanske laget som nådde kvartfinalen i VM.

1994–2022: VM over hele kloden

I 1990 kom regelen om at antall scorede mål skilte lag som hadde lik målforskjell. Dette fikk betydning for  i VM i 1994. På grunn av manglende mål og defensivt spill i VM i 1990, ble det bestemt foran VM i 1994 at man skulle gi tre poeng for seier og ett for uavgjort; IFAB innførte også andre regelendringer på denne tiden, som forbud mot tilbakespill til keeper og en klargjøring av offsideregelen. Dette ga resultater, og VM 1990 er pr. 2018 fortsatt det målfattigste noensinne. 

VM 1994 ble en stor kommersiell suksess, med 96 prosent av alle billetter solgt og det høyeste tilskuersnitt for noe mesterskap fram til 2018. Brasil ble verdensmester for fjerde gang etter å ha slått Italia på straffesparkkonkurranse i finalen, den første gangen dette ble nødvendig for å avgjøre en VM-finale.

I VM i 1998 ble formatet utvidet til 32 lag. Dermed var det bare de to beste fra hver pulje som gikk videre. Vertsnasjonen  ble verdensmester, den første nye mester siden 1978. VM 2002 var det første mesterskapet som ble holdt i to forskjellige land, Japan og Sør-Korea. Det var også første gang mesterskapet ble arrangert i Asia. Brasil ble verdensmester for femte gang, mens Sør-Korea nådde bronsefinalen, hvor de tapte for .

Fra 2002 til 2018 var VM dominert av europeiske land, med Argentinas finaleplass i VM 2014 som eneste unntak. Italia vant sin fjerde VM-tittel i 2006 i Tyskland, Spania vant sin første VM-tittel og ble dermed det første europeiske land som vant utenfor sitt eget kontinent i Sør-Afrika 2010, og Tyskland vant VM i Brasil 2014. Sør-Afrika 2010 var også det første VM i Afrika, og dermed har VM blitt avholdt på alle kontinenter utenom Oseania. Frankrike ble verdensmester for andre gang i 2018 etter å ha slått , det minste landet etter folketall som har nådd en VM-finale siden 1950, i finalen.

I VM 2022 i Qatar vant Argentina for tredje gang, denne gang med 35 år gamle Lionel Messi som kaptein og turneringens store spiller.

Deltakerland

Samtlige land som er godkjent av FIFA kan delta. Per januar 2013 betyr det samtlige selvstendige land i verden med noen få unntak. I tillegg kan enkelte land som ikke er selvstendige, men likevel godkjent av FIFA, delta. Land som ikke er godkjent av FIFA er som oftest ikke godkjent på grunn av mangelfulle forutsetninger for et levende fotballmiljø. For eksempel har de færreste av disse landene eget seriespill for fotballklubber.

Det har forekommet at land har, på grunn av korrupsjon, krig eller andre årsaker, blitt midlertidig utestengt av FIFA. Dette skjedde blant andre Vest-Tyskland i 1950 etter 2. verdenskrig og Jugoslavia i 1994. I kvalifiseringen til VM i 2014 ble for eksempel Brunei utestengt.


  De amerikanske Jomfruøyer
  Anguilla
  Aruba

  De britiske Jomfruøyer






  Guam

  Macao
  Montserrat




 20px 




  Marshalløyene
  Mikronesiaføderasjonen
  Monaco
  Nauru


  Vatikanstaten

Kvalifiseringen foregår stort sett slik at det er en intern kvalifisering i de enkelte kontinentale organisasjonene, og et visst antall lag fra hver verdensdel får kvalifisere seg. Dette gjaldt ikke til det første VM, men deretter ble kvalifisering introdusert; først som utslagskamper og etter hvert i små grupper hvor lagene møtte hverandre hjemme og borte.

+Deltakende lag fordelt på verdensdelene Vertsnasjon Afrika (CAF) Asia (AFC) Oseania (OFC) Europa (UEFA) CONCACAFAmerika nord for Panamakanalen, de karibiske øyer, og Guyana og Surinam. CONMEBOLSør-Amerika unntatt Guyana og Surinam. Totalt Friplasser 1934 Italia  1  –  12  1  2  16  0 1938 Frankrike  –  1  –  11+M+V  1  1  16  2 1950 Brasil  –  1  –  7+M  2  4+V  16  2 1954 Sveits   –  1  –  11+V  1  1+M 16  2 1958 Sverige  0,5  –  9,5+M+V  1  3  16  2 1962 Chile  0,5  0,5  –  9  0,5  3,5+M+V  16  2 1966 England  1  9+V  1  3+M  16  2 1970 Mexico  1  1  8+M  1+V  3  16  2 1974 Vest-Tyskland  1  1  8,5+V  1  2,5+M  16  2  1978 Argentina  1  1  8,5+M  1  2,5+V  16  2  1982 Spania  2  2  13+M  2  3+M  24  2  1986 Mexico   2  2  0,5  12,5+M  1+V  4  24  2  1990 Italia   2  2  0,5  13+V  2  2,5+M  24  2  1994 USA  3  2  0,25  12+M  1,25+V   3,5  24  2  1998 Frankrike  5  3,5  0,5  14+V  3  4+M 32  2  2002 Sør-Korea og Japan  5  2,5+V+V  0,5  13,5+M  3  4,5  32  3 2006 Tyskland  5  4,5  0,5  13+V  3,5  4,5  32  1 2010 Sør-Afrika  5  4,5+V   0,5  13  3,5  4,5 32  1 2014 Brasil  5  4,5  0,5  13  3,5  4,5+V  32  1 2018 Russland  5  4,5  0,5  13+V  3,5  4,5  32  1 2022 Qatar  5  4,5+V   0,5  13  3,5  4,5  32  1
 V - Vertsland
 M - Regjerende verdensMester
Antall deltakende lag reflekterer hvor mange det var planlagt å være, ikke hvor mange som faktisk spilte. Brøkdeler innebærer at lag fra forskjellige verdensdeler møttes til play-off.

Vertsland
Hvert VM blir arrangert i ett vertsland. Et unntak ble gjort til VM i 2002, da Sør-Korea og Japan arrangerte sammen. FIFA Council (som tidligere het FIFAs eksekutivkomité) bestemmer hvilket land som blir vertsland, etter regler som FIFA selv fastlegger underveis i utdelingsprosessen.

På grunn av Europa og Sør-Amerikas klare dominans i fotball, ble turneringene på 1900-tallet hovedsakelig arrangert i de to verdensdelene. Det første VM ble lagt til Uruguay, og det neste til Italia. Lange avstander og store reisekostnader gjorde at mange land valgte å ikke delta. Blant annet var det bare fire europeiske lag som deltok i mesterskapet i Uruguay i 1930.Uruguay 1930  - BBC, 11. april 2002, hentet 19. januar 2013 Til det andre verdensmesterskapet boikottet regjerende verdensmester Uruguay som svar på uteblivelsen av mange europeiske lag til VM i 1930. De andre søramerikanske lagene sendte ikke sine beste spillere.Italy 1934  - BBC, 11. april 2002, hentet 19. januar 2013 I 1938 var det bare Brasil som deltok fra Sør-Amerika.

Fra 1958 begynte FIFA en praksis med å arrangere VM annenhver gang i Amerika og i Europa. Per 2014 har de søramerikanske landene Argentina, Brasil (to ganger), Chile og Uruguay arrangert VM, mens Colombia ble tildelt VM i 1986, men måtte trekke seg av økonomiske årsaker. I Europa har VM blitt arrangert elleve ganger; i Italia (to ganger), Frankrike (to ganger), Tyskland (to ganger), Sveits, Sverige, England, Spania og Russland. VM har blitt arrangert i Nord-Amerika tre ganger; i Mexico (to ganger) og i USA.

I 1998 bestemte FIFA at tildelinger av VM skulle følge rotasjonsprinsippet, der alle verdensdelene er med. I 2002 ble det første mesterskapet arrangert i Asia, da Japan og Sør-Korea ble tildelt vertskapet. I 2010 ble arrangementet gjennomført i Sør-Afrika. 30. oktober 2007 ble Brasil valgt som vertsland for mesterskapet i 2014. Det var andre gang et latinamerikansk land arrangerte VM for andre gang (Mexico arrangerte i 1970 og i 1986). Den 2. desember 2010 ble Russland tildelt VM i fotball 2018 og Qatar ble valgt som vertsnasjon for VM i fotball 2022. VM i 2026 er tildelt de tre landene på det nordamerikanske fastland: USA, Mexico og Canada.

Trofé
Verdensmesteren blir gitt et vandretrofé som landet får beholde til neste VM. Trofeet er av gull, mens nasjonen som må gi den fra seg etter ikke å ha forsvart den, får en forgylt kopi. Samtlige deltakere får en medalje.

Jules Rimet-trofeet, trofeet som ble brukt fra 1930 til 1970, hadde utformingen av en kvinne med vinger, sannsynligvis Nike, som bærer en tikantet kopp. Trofeet ble først «stjålet» av Ottorino Barassi, en italiensk sportsfunksjonær, under andre verdenskrig, da han fryktet at den ville bli konfiskert av nazistene. Han oppbevarte trofeet under sengen sin og returnerte det til FIFA etter krigen. Også i 1966 ble trofeet stjålet, denne gangen av en mann som kalte seg «Johnson», men som het Edward Betchley. Han krevde løsepenger, men ble etter kort tid arrestert - uten trofeet. Det ble senere funnet av hunden Pickles.A twist in the tale  - The Guardian, 23. april 2006, hentet 18. januar 2013 Det engelske fotballforbundet hadde i mellomtiden fått laget en kopi av trofeet. Kopien var laget av gullbelagt bronse og ble kjøpt på auksjon av FIFA for £254 000 i 1997, og gitt til fotballmuseet i Manchester.

Det ekte trofeet ble i England frem til 1970, da Brasil ble verdensmester for tredje gang og vant det til odel og eie. Trofeet ble i 1983 nok en gang stjålet, og man antar at tyvene har smeltet den ned.the World Cup  - Top End Sports, hentet 18. januar 2013 Etter at Brasil fikk Jules Rimet-trofeet, ble det igangsatt en konkurranse om design på det nye trofeet. Vinneren ble Silvio Gazzaniga. Han beskrev vinnerbidraget slik:
«The lines spring out of the base, rising in spirals, stretching out to receive the world. From the remarkable dynamic tensions of the compact body of the sculpture rise the figures of two athletes at the stirring moment of victory.»
Trofeet ble laget i 18 karat gull og brukt først under VM i 1974, da Tyskland vant den. Trofeet er på vandring frem til 2042, da en ny vil måtte lages ettersom det ikke er plass til flere vinnernavn på plaketten i bunnen av trofeet. Etter 2042 vil den bli stående i FIFAs lokaler.

Vinnere
Uruguay vant gull i de to første VM de deltok i (de boikottet VM i både 1934 og i 1938). De kom til semifinalen i VM i 1954, men tapte både den og bronsefinalen. Deretter kvalifiserte de seg ikke til neste VM. I 1970 ble det en ny semifinale og et nytt bronsefinaletap, men deretter varierte det fra å ikke kvalifisere seg til gruppespill. VM i 2010 ble en tilbakekomst for Uruguay, som kom til semifinalen. De tapte bronsefinalen mot Tyskland i en jevn kamp.
Italia har vært en fast deltaker i VM siden de vant i 1934. De gikk bare glipp av mesterskapene i 1958 og 2018. Imidlertid hadde Italia en dårlig periode fra sitt andre gull i 1938 frem til 1970. I tillegg til 1958-fiaskoen endte alle de andre VM mellom 1938 og 1970 med at Italia gikk ut i gruppespillet. I 1970 kom Italia til finalen, som de tapte mot Brasil. De fulgte opp med en fiasko i 1974, men mellom 1978 og 2006 gikk de videre fra gruppespillet i alle mesterskap, og vant tittelen igjen i 1982 og 2006. Siden dette har Italia ikke gått videre fra gruppespillet.
Tyskland (fra 1954 til 1990 som Vest-Tyskland) vant på sitt første forsøk etter krigen, i 1954. De har siden levert stabilt gode resultater, med kvartfinaler som dårligste resultat, inntil 2018 hvor de ble utslått i gruppespillet. De vant VM igjen i 1974, 1990 og 2014, og kom til finalen i 1966, 1982, 1986 og 2002. De kom på tredjeplass i 1970, 2006 og 2010.
Brasil tok sølv i 1950 før de vant i 1958 og 1962. VM i 1966 ble en skuffelse med bare gruppespill, men de vant igjen i 1970. Deretter ble det andrerundespill og semifinaler før Brasil igjen ble verdensmestere i 1994. De fulgte opp med sølv i 1998 og gull igjen i 2002. De siste fem VM har imidlertid endt i fire kvartfinaler og en bronsefinale.
England vant VM i 1966, men har siden opplevd få høydepunkter. Engelskmennene kom på fjerdeplass i 1990 og 2018, men har ellers stort sett hatt problemer med å komme seg til semifinalene. I 1974, 1978 og 1994 lyktes de ikke engang å kvalifisere seg til VM.
Argentina var i sin store periode fra de vant sitt første VM, i 1978, fram til 1990. I 1982 kom de til andre gruppespill, i 1986 vant de VM og i 1990 kom de til finalen. Deretter har Argentina stort sett kommet til kvartfinalen eller bare til gruppespillet, før de i 2014 igjen spilte i finalen og i 2022 vant de sin tredje VM-tittel.
Frankrike har hatt varierende resultater både før og etter de vant for første gang i 1998. De tok bronse i 1958, men forsvant igjen ved å ikke kvalifisere seg til neste VM. Deretter var det først i 1982 de markerte seg med en fjerdeplass og i 1986 med en ny tredjeplass. På tross av at de ikke kvalifiserte seg til verken VM i 1990 eller 1994, vant de VM på hjemmebane i 1998. Neste VM kom de blant de dårligste lagene, før de i 2006 tapte finalen på straffer. I 2010 var de igjen blant de dårligste, men deretter gikk det sterkt oppover med kvartfinale i 2014 og en ny tittel i 2018.
Spania var lenge kjent som laget som mislyktes i VM. De kom på fjerdeplass i 1950, men markerte seg ellers negativt. De kvalifiserte seg ikke til VM i 1954 eller 1958, og de gangene de kom til VM, endte det, akkurat som med England, stort sett i kvartfinale eller dårligere. De ble imidlertid mestre i Sør-Afrika 2010, men klarte ikke å følge dette opp seinere i det 21. århundret.

Arrangerte mesterskap
År ArrangørlandRef.  Finale  Bronsefinale Verdensmester Resultat Sølv BronseResultat 4.-plass1930 Uruguay  Dato: 30. juli 1930.  Sted: Estadio Centenario, Montevideo.  Tilskuere:   Dommer:  John Langenus, Belgia   4–2   Det ble ikke avviklet egen bronsefinale i 1930. USA og Jugoslavia var tapende semifinalister. Derfor anser FIFA at USA  tildeles tredjeplassen, og Jugoslavia  fjerdeplassen, basert på resultatene i de øvrige kampene i turneringen. 1930 FIFA World Cup  og 1930 FIFA World Cup Uruguay . JugoslaviaMål: Dorado Cea Iriarte  Castro Pause: 1–2Mål: Peucelle Stábile  1934  Italia   Dato: 10. juni 1934. Sted: Stadio Nazionale PNF, Roma. Tilskuere:   Dommer:  Ivan Eklind, SverigeDato: 7. juni 1934. Sted: Stadio Giorgio Ascarelli, Napoli. Tilskuere:   Dommer:  Albino Carraro, Italia  2–1 eeo.    3–2 Østerrike Mål: Orsi  Schiavio Pause: 0–0Ordinær tid: 1–1Mål: Puč Mål: Lehner (2)   Conen Pause: 3–1Mål: Horvath  Sesztar 1938  Frankrike  Dato: 19. juni 1938. Sted: Stade Colombes, Paris. Tilskuere:   Dommer:  Georges Capdeville, FrankrikeDato: 19. juni 1938. Sted: Parc Lescure, Bordeaux. Tilskuere:  Dommer:  John Langenus, Belgia4–2   4–2 Mål: Colaussi (2)   Piola (2)  Pause: 3–1Mål: Titkos  Sárosi Mål: Romeu  Leônidas (2)  Perácio Pause: 1–2Mål: Jonasson  Nyberg 1950 Brasil  Dato: 16. juli 1950. Sted: Maracanã stadion, Rio de Janeiro. Tilskuere:   Dommer:  George Reader, EnglandDato: 16. juli 1950. Sted: Estádio do Pacaembu, São Paulo. Tilskuere:  Dommer:  Karel van der Meer, Nederland 2–1Det ble ikke arrangert noen ordinær finale i 1950. Turneringen ble avgjort med et gruppespill mellom de fire lagene fra Uruguay, Brasil, Sverige og Spania. Men på grunn av at den siste kampen, Uruguay mot Brasil, var den avgjørende kampen og tilfeldigvis en av de siste to kampene i turneringen (som gjorde at Uruguay fikk flest poeng i «Finalegruppen» og dermed ble verdensmestere), anser FIFA denne kampen som «finalen» i VM i fotball 1950. FIFA World Cup™ Finals since 1930  (PDF) Likeledes anser FIFA at «bronsefinalen» er Sveriges 3-1 seier over Spania (spilt samtidig som Uruguay mot Brasil).  3–1 Mål: Sciaffino  Ghiggia Pause: 0–0Mål: Friaça Mål: Sundquist  Mellberg  Palmér Pause: 2–0Mål: Zarra 1954 Sveits  Dato: 4. juli 1954. Sted: Wankdorf stadion, Bern. Tilskuere:   Dommer:  William Ling, EnglandDato: 3. juli 1954. Sted: Hardturm stadion, Zürich. Tilskuere:  Dommer:  Paul Raymon Wüssling, Sveits 3–2 Østerrike 3–1 Mål: Morlock  Rahn (2)  Pause: 2–2Mål: Puskas  Czibor Mål: Stojaspal  Cruz  Ocwirk Pause: 1–1Mål: Hohberg 1958 Sverige  Dato: 29. juni 1958. Sted: Råsunda stadion, Stockholm. Tilskuere:   Dommer:  Maurice Guigue, FrankrikeDato: 28. juni 1958. Sted: Ullevi, Göteborg. Tilskuere:  Dommer:  Juan Brozzi, Argentina 5–2  6–3 Mål: Vavá (2)   Pelé (2)   Zagallo  Pause: 2–1Mål: Liedholm  Simonsson Mål: Fontaine (4)    Kopa  Douis Pause: 3–1Mål: Cieslarczyk Rahn  Schäfer 1962 Chile  Dato: 17. juni 1962. Sted: Estadio Nacional de Chile, Santiago. Tilskuere:   Dommer:  Nikolai Latysjev, SovjetunionenDato: 16. juni 1962. Sted: Estadio Nacional de Chile, Santiago. Tilskuere:  Dommer:  Juan Garay Gardeazabal, Spania 3–1  1–0JugoslaviaMål: Amarildo  Zito  Vavá Pause: 1–1Mål: Masopust Mål: Rojas  Pause: 0–01966England  Dato: 30. juli 1966. Sted: Wembley Stadium, London. Tilskuere:   Dommer:  Gottfried Dienst, SveitsDato: 28. juli 1966. Sted: Wembley Stadium, London. Tilskuere:  Dommer:  Ken Dagnall, England 4–2 eeo.  2–1Sovjetunionen Mål: Hurst (3)    Peters Pause: 1–1Ordinær tid: 2–2Mål: Haller  Weber Mål: Eusebio  Torres Pause: 1–1Mål: Malofejev 1970Mexico  Dato: 21. juni 1970. Sted: Estadio Azteca, Mexico by. Tilskuere:   Dommer:  Rudi Glöckner, Øst-TysklandDato: 20. juni 1970. Sted: Estadio Azteca, Mexico by. Tilskuere:  Dommer:  Antonio Sbardella, Italia 4–1   1–0Mål:Pelé  Gérson  Jairzinho  Carlos Alberto Pause: 1–1Mål: Boninsegna Mål: Overath Pause: 1–01974Vest-Tyskland  Dato: 7. juli 1974. Sted: Olympiastadion, München. Tilskuere:   Dommer:  Jack Taylor, EnglandDato: 6. juli 1974. Sted: Olympiastadion, München. Tilskuere:  Dommer:  Aurelio Angonese, Italia 2–1  1–0Mål: Breitner  Müller Pause: 2–1Mål: Neeskens Mål: Lato Pause: 0–01978Argentina  Dato: 25. juni 1978. Sted: Estadio Monumental, Buenos Aires. Tilskuere:  Dommer:  Sergio Gonella, ItaliaDato: 24. juni 1978. Sted: Estadio Monumental, Buenos Aires. Tilskuere:  Dommer:  Abraham Klein, Israel 3–1 eeo.  2–1 Mål: Kempes (2)   Bertoni Pause: 1–0 Ordinær tid: 1–1Mål: Nanninga Mål: Nelinho  Direceu Pause: 0–1Mål: Causio 1982Spania  Dato: 11. juli 1982. Sted: Santiago Bernabéu, Madrid. Tilskuere:   Dommer:  Arnaldo Cèsar Coelho, BrasilDato: 10. juli 1982. Sted: Estadio José Rico Pérez, Alicante. Tilskuere:  Dommer:  Antonio Garrido, Portugal 3–1  3–2 Mål: Rossi  Tardelli  Altobelli  Pause: 0–0Mål: Breitner  Mål: Szarmach  Majewski Kupcewicz  Pause: 2–1Mål: Girard  Couriol 1986Mexico  Dato: 29. juni 1986. Sted: Estadio Azteca, Mexico by. Tilskuere:   Dommer:  Romualdo Arppi Filho, BrasilDato: 28. juni 1986. Sted: Estadio Cuauhtémoc, Puebla de Zaragoza. Tilskuere:  Dommer:  George Courtney, England 3–2  4–2 eeo. Mål: Brown  Valdano  Burruchaga Pause: 1–0Mål: Rummenigge  Völler  Mål: Ferreri  Papin  Genghini  Amoros  Pause: 2–1Ordinær tid: 2–2Mål: Ceulemans  Claesen  1990 Italia  Dato: 8. juli 1990. Sted: Stadio Olimpico, Roma. Tilskuere:   Dommer:  Edgardo Codesal Mendez, MexicoDato: 7. juli 1990. Sted: Stadio San Nicola, Bari. Tilskuere:  Dommer:  Joel Quiniou, Frankrike 1–0    2–1 Mål: Brehme  Pause: 0–0 Mål: R. Baggio Schillaci Pause: 0–0Mål: Platt  1994USA  Dato: 17. juli 1994. Sted: Rose Bowl Arena, Los Angeles. Tilskuere:   Dommer:  Sándor Puhl, UngarnDato: 16. juli 1994. Sted: Rose Bowl Arena, Los Angeles. Tilskuere:   Dommer:  Ali Bujsaim, De forente arabiske emirater 0–0 eeo. (3–2 str. konk.)   4–0Straffer:Márcio Santos Romário Branco Dunga Pause: 0–0Straffer: Baresi Albertini Evani Massaro R. BaggioMål:Brolin  Mild  H.Larsson  K. Andersson  Pause: 4–01998Frankrike  Dato: 12. juli 1998. Sted: Stade de France, Saint-Denis/Paris. Tilskuere:   Dommer:  Said Belqola, MarokkoDato: 11. juli 1998. Sted: Parc des Princes, Paris. Tilskuere:  Dommer:  Epifanio Gonzales, Paraguay 3–0 2–1 Mål: Zidane (2)   Petit  Pause: 2–0Mål: Prosinecki  Suker  Pause: 2–1Mål: Zenden 2002 Sør-Korea & Japan  Dato: 30. juni 2002. Sted: International Stadium, Yokohama, Japan. Tilskuere:   Dommer:  Pierluigi Collina, ItaliaDato: 29. juni 2002. Sted: Daegu World Cup Stadium, Daegu, Sør-Korea. Tilskuere:  Dommer:  Saad Mane, Kuwait  2–0   3–2Sør-Korea Mål: Ronaldo (2)   Pause: 0–0Mål: Hakan İlhan (2)  Pause: 3–1Mål: Lee Eul-yong  Song Chong-gug 2006Tyskland  Dato: 9. juli 2006. Sted: Olympiastadion, Berlin. Tilskuere:   Dommer:  Horacio Elizondo, ArgentinaDato: 8. juli 2006. Sted: Gottlieb-Daimler stadion, Stuttgart. Tilskuere:  Dommer:  Toru Kamikawa, Japan 1–1 eeo. (5–3 str. konk.)  3–1 Mål: Materazzi   Pause: 1–1Ordinær tid: 1–1Mål: Zidane Mål: Schweinsteiger (2)  Petit  Pause: 0–0Mål: Nuno Gomes  2010 Sør-Afrika  Dato: 11. juli 2010. Sted: Soccer City, Johannesburg. Tilskuere:    Dommer:  Howard Webb, England Dato: 10. juli 2010. Sted: Nelson Mandela Bay Stadium, Port Elizabeth. Tilskuere:   Dommer:  Benito Archundia, Mexico  1–0 eeo.  3–2 Mål: Iniesta Pause: 0–0Ordinær tid: 0–0Mål: T. Müller Jansen Khedira  Pause: 1–1Mål: Cavani  Forlán  2014 Brasil  Dato: 13. juli 2014. Sted: Estádio do Maracanã, Rio de Janeiro. Tilskuere:    Dommer:  Nicola Rizzoli, Italia Dato: 12. juli 2014. Sted: Estádio Nacional Mané Garrincha, Brasília. Tilskuere:    Dommer:  Djamel Haimoudi, Algerie1–0 eeo. 3–0Götze Pause: 0–0Ordinær tid: 0–0Mål:Van Persie Blind Wijnaldum Pause: 2–02018 Russland  Dato: 15. juli 2018. Sted: Luzjniki stadion, Moskva. Tilskuere:    Dommer:  Néstor Pitana, ArgentinaDato: 14. juli 2018. Sted: Krestovskij stadion, St. Petersburg. Tilskuere:    Dommer:  Alireza Faghani, Iran 4–2 2–0  Mandžukić Griezmann Pogba Mbappé Pause: 2–1Perišić Mandžukić Meunier Hazard Pause: 1–02022 Qatar  Dato: 18. desember 2022. Sted: Lusail stadion, Lusail. Tilskuere:    Dommer:   Szymon Marciniak, PolenDato: 17. desember 2022. Sted: Khalifa International Stadium, Doha. Tilskuere:     Dommer:  Abdulrahman Al-Jassim, Qatar3–3 eeo.4–2 (str. konk.) 2–1  Messi (2)  Di María Pause: 2–0Ordinær tid: 2–2Mbappé (3)   Gvardiol Oršić Pause: 2–1Dari 2026 Canada Mexico& USACanada, Mexico and USA selected as hosts of the 2026 FIFA World Cup hos fifa.comDato: 2026. Sted: MetLife Stadium, East Rutherford. Tilskuere:    Dommer:  Dato: 2026. Sted: . Tilskuere:    Dommer:      2030 Marokko Portugal& SpaniaWorld Cup 2030 hos fifa.comDato: 2030. Sted: . Tilskuere:    Dommer:  Dato: 2030. Sted: . Tilskuere:    Dommer:      2034 Saudi-ArabiaWorld Cup 2034 hos fifa.comDato: 2034. Sted: . Tilskuere:    Dommer:  Dato: 2034. Sted: . Tilskuere:    Dommer:      

 Forkortelser:
 eeo. — etter ekstraomganger
 sm. — selvmål
 str. — straffespark
 str. konk. — straffesparkkonkurranse

Debut i VM

84 land fra alle verdens kontinenter har deltatt i VM, flest fra Europa. Ni av ti søramerikanske FIFA-medlemmer har kvalifisert seg. Seks av lagene er nå representert ved andre land eller territorier: Jugoslavia, Tsjekkoslovakia, Nederlandsk India, Vest-Tyskland, Øst-Tyskland og Sovjetunionen. FIFA avgjør i hvert enkelt tilfelle hvilket lag som regnes som oppfølger, se noter under tabellen.

Sør-Amerika (CONMEBOL)

   (VM 1930) 
   (VM 1930) 
   (VM 1930) 
   (VM 1930) 
   (VM 1930) 
   (VM 1930) 
   (VM 1930) 
   (VM 1962)
   (VM 2002)

Europa

   (VM 1930) 
   (VM 1930) 
   (VM 1930)
   (VM 1930) 
   (VM 1934) 
   (VM 1934) 
   (VM 1934) 
   (VM 1934) 
   (VM 1934) 
   (VM 1934) 
   (VM 1934)
   (VM 1934)
   (VM 1934)
   (VM 1938)
   (VM 1938)
   (VM 1950)
   (VM 1954)
   (VM 1954)
   (VM 1954)
   (VM 1958)
   (VM 1958)
   (VM 1958)
   (VM 1962)
   (VM 1966)
   (VM 1974)
   (VM 1986)
   (VM 1990)
   (VM 1994)
   (VM 1994)
   (VM 1998)
   (VM 1998)
   (VM 2002)
   (VM 2006)
   (VM 2006)
   (VM 2010)
   (VM 2010)
   (VM 2014)
   (VM 2018)

Nord- og Mellom-Amerika og Karibia (CONCACAF)

   (VM 1930)
   (VM 1930)
   (VM 1938)
   (VM 1970)
   (VM 1974)
   (VM 1982)
   (VM 1986)
   (VM 1990)
   (VM 1998)
   (VM 2006)
   (VM 2018)

Afrika

   (VM 1934)
   (VM 1974)
   (VM 1978)
   (VM 1982)
   (VM 1982)
   (VM 1986)
   (VM 1994)
   (VM 1998)
   (VM 2002)
   (VM 2006)
   (VM 2006)
   (VM 2006)
   (VM 2006)

Asia

  Nederlandsk India (VM 1938)
   (VM 1954)
   (VM 1966)
   (VM 1970)
   (VM 1978)
   (VM 1982)
   (VM 1986)
   (VM 1990)
   (VM 1994)
   (VM 1998)
   (VM 2002)

Oseania

   (VM 1974)
   (VM 1982)

Fotnoter

 Rekorder og statistikker 
Oppdatert statistikk per VM i fotball 2022
Land
Gjennom 22 VM-finaler opp gjennom historien har Brasil, Tyskland, Italia, Argentina, Frankrike og/eller Nederland alltid nådd finalen av 13 ulike land totalt. Disse lagenes dominans er godt gjenspeilet i oversikten over antall VM-titler (18 av 22) og finaler (34 av 44 finaleplasser), og ble også svært tydeliggjort i VM i fotball 2014 hvor gruppen tok alle 4 semifinaleplassene.

Brasil har vunnet VM på alle kontinentene det er avholdt, bortsett fra Afrika, hvis ene mesterskap (avholdt i Sør-Afrika i 2010) ble vunnet av Spania. Inntil Spania vant her hadde europeiske lag kun vunnet når mesterskapet hadde blitt avholdt i Europa. I VM 2014 ble dette mønsteret ytterligere brutt da Tyskland vant VM i Brasil i Sør-Amerika. Før dette var det kun lag fra Sør-Amerika som hadde vunnet VM når det var blitt arrangert i Sør-Amerika (4 ganger) eller Nord-Amerika (3 ganger).

+Flest VM-titler Antall  Land   År5    1958, 1962, 1970, 1994, 20024    1934, 1938, 1982, 2006   (inkludert Vest-Tyskland)  1954, 1974, 1990, 20143    1978, 1986, 2022 2    1998, 2018     1930, 19501    1966     2010

+Flest VM-finaler Uruguay og Brasil er regnet som «finaledeltakere» i 1950, selv om medaljene ble avgjort ved gruppespill. Antall  Land   8    (inkludert Vest-Tyskland) 7    6      4    3    2          1            

+Flest VM-sluttspill  Antall  Land   22     20    (inkludert Vest-Tyskland) 18       17    16          14       13    (inkludert Jugoslavia) 12   

Resultater og kamper

 Deltakerland, kamper, mål og tilskuere per VM-sluttspill, 1930 – 2022VM-statistikk  hos FIFA.com År Antall land Antall kamper Antall mål Mål,gjennomsnitt Tilskuere,gjennomsnitt 1930  13  18   70  3,89    1934  16  17   70  4,12    1938  15  18   84  4,67    1950  13  22   88  4,00   1954  16  26  140  5,38   1958  16  35  126  3,60   1962  16  32   89  2,78   1966  16  32   89  2,78   1970  16  32   95  2,97   1974  16  38   97  2,55   1978  16  38  102  2,68   1982  24  52  146  2,81   1986  24  52  132  2,54   1990  24  52  115  2,21   1994  24  52  141  2,71   1998  32  64  171  2,67   2002  32  64  161  2,52   2006  32  64  147  2,30   2010  32  64  145  2,23   2014  32  64  171  2,67   2018  32  64  169  2,64     2022  32  64  172  2,69  

 Toppskårer (Gullstøvelen) og Beste spiller (Gullballen) per VM-sluttspill, 1930 – 2022Utmerkelser  hos FIFA.comÅrToppskårer   Beste spiller Spiller Land Mål Spiller Land 1930  Guillermo Stábile    8  José Nasazzi   1934  Oldřich Nejedlý    5  Giuseppe Meazza   1938  Leônidas da Silva    7  Leônidas da Silva    1950  Ademir   9  Zizinho  1954  Sándor Kocsis     11  Ferenc Puskás   1958  Just Fontaine    13  Didi    1962  Garrincha  Vavá Leonel Sánchez Flórián Albert Valentin Kozmitsj Ivanov Dražan Jerković   4   Garrincha   1966  Eusébio   9  Bobby Charlton    1970  Gerd Müller     10  Pelé    1974  Grzegorz Lato     7  Johan Cruijff    1978  Mario Kempes     6  Mario Kempes   1982  Paolo Rossi     6  Paolo Rossi    1986  Gary Lineker     6  Diego Maradona   1990  Salvatore Schillaci     6  Salvatore Schillaci   1994  Hristo StoitsjkovOleg Salenko      6 Romário   1998  Davor Šuker     6   Ronaldo   2002  Ronaldo     8  Oliver Kahn    2006  Miroslav Klose     5 Zinédine Zidane   2010   Thomas Müller1David VillaWesley SneijderDiego Forlán       5  Diego Forlán    2014  James Rodríguez     6  Lionel Messi   2018  Harry Kane    6   Luka Modrić     2022  Kylian Mbappé    8  Lionel Messi    *1 Thomas Müller ble tildelt Gullstøvelen da han hadde flest målgivende pasninger (assist).

+Største seier Land     Land      Resultat    År      -    Sør-Korea  9-0  1954     -      9-0  1974     -      10-1  1982 
+Mest målrike kamper Land    Land   Resultat  År     Østerrike -       7-5  1954      -       6-5 eeo   1938      -        8-3   1954      -        10-1   1982 

Spillere

+Flest mål i VM-sluttspill totalt Antall  Spiller  Land   Tidsrom 16  Miroslav Klose      2002–2014 15  Ronaldo     1998–2006 14  Gerd Müller       1970–1974 13  Just Fontaine     1958 Lionel Messi      2006–2022 12  Pelé       1958–1970 Kylian Mbappé     2018–2022 11  Sándor Kocsis     1954 11  Jürgen Klinsmann      1990–1998

+Flest VM-kamper i sluttspillet Antall  Spiller  Land   Tidsrom 26  Lionel Messi      2006–2022 25  Lothar Matthäus     1982–1998 24  Miroslav Klose     2002–2014 23  Paolo Maldini     1990–2002 22  Cristiano Ronaldo     2006–2022 21  Uwe Seeler     1958–1970 21  Władysław Żmuda    1974–1986 21  Diego Maradona     1982–1994 20  Grzegorz Lato      1974–1982 20  Cafu      1994–2006 20  Philipp Lahm      2006–2014 20  Bastian Schweinsteiger      2006–2014

+Flest VM-sluttspill Antall Spiller  Land   Tidsrom 5  Antonio Carbajal    1950–1966 5  Lothar Matthäus     1982–1998 5  Rafael Márquez     2002–2018 5  Andrés Guardado    2006–2022 5  Lionel Messi    2006–2022 5  Cristiano Ronaldo    2006–2022 5 (spilte i 4)  Gianluigi Buffon     1998–2014 5 (spilte i 3)  Guillermo Ochoa    2006–2022

+Yngste spiller Spiller  Land  Alder   Sluttspill Norman Whiteside     17 år og 41 dager 1982 Samuel Eto'o     17 år og 99 dager 1998 Femi Opabunmi     17 år og 101 dager 2002 Salomon Olembé     17 år og 185 dager 1998 Pelé      17 år og 235 dager 1958

+Eldste spiller Spiller Land  Alder   Sluttspill Essam El-Hadary     45 år og 161 dager 2018  Faryd Mondragón     43 år og 3 dager 2014  Roger Milla     42 år og 39 dager 1994  Pat Jennings      41 år og 0 dager 1986  Peter Shilton      40 år og 292 dager 1990

+Yngste målscorer Spiller Land  Alder   Sluttspill Pelé     17 år og 239 dager 1958  Manuel Rosas     18 år og 93 dager  1930  Gavi     18 år og 100 dager  2022  Michael Owen      18 år og 190 dager  1998 

+Eldste målscorer Spiller Land  Alder   Sluttspill Roger Milla     42 år og 39 dager  1994 Pepe     39 år og 283 dager  2022 Cristiano Ronaldo     37 år og 295 dager  2022 Gunnar Gren     37 år og 236 dager  1958 Cuauhtémoc Blanco     37 år og 151 dager  2010 Roger Milla scoret også i 1990-VM da han var 38 år gammel.

Referanser

Fotnoter

 Eksterne lenker 

  www.worldcup-history.com
 (no) http://fotballen.eu/vm/ (Fakta og statistikk fra alle VM)
  MyFootballFacts.com – FIFA World Cup Finals Statistics 
  cdmfifa.free.fr


Kategori:Repeterende arrangementer etablert i 1930