Frederik I av Danmark og Norge

Frederik I eller Friederich I, (født 7. oktober 1471 på Haderslevhus, død 10. april 1533 på Gottorp slott) var nest eldste sønn av Christian I og Dorothea av Brandenburg. Han var konge av Danmark og Norge fra 1523 til 1533. Frederik vokste opp i hertugdømmene Schlesvig og Holstein.

Christian Is enke Dorothea fikk i 1490 til en deling av hertugdømmet Holstein mellom sønnene Hans og Frederik, slik at Hans fikk Segebergdelen og Frederik Gottorpdelen. For ikke å bryte en gammel avtale om at hertugdømmene skulle forbli udelt, het det seg at Hans og Frederik skulle styre dem sammen. Fra 1490 til 1523 regjerte hertug Frederik på Gottorp og brakte både fred og stigende velstand til hertugdømmet. Da Christian IIs trone begynte å vakle, inngikk Frederik en allianse med utilfredse medlemmer av den danske adelen. Den 8. mars 1523 erklærte hertug Frederik sin nevø, kong Christian II krig og allerede 18 dager senere ble Frederik hyllet som konge på landstinget i Viborg. Da Christian II forlot Danmark den 13. april underskrev Frederik sin håndfestning med adelen og lot seg hylle som Frederik I av Danmark og Norge.

Christian II og hans dronning Isabella forlot København om bord på orlogsskipet Løven og flyktet til Nederlandene. Vollene og stranden var etter sigende fulle av bedrøvede mennesker som fulgte sin konge med øynene. Christian IIs lover ble erklært for fordervelige og lovbøkene hans brent på bål.

Frederik som konge
Frederik Is regjeringsperiode var preget av uro blant borgere og bønder som ønsket Christian II gjeninnsatt som konge. I årene 1524 og 1525 var det tilløp til opprør i Jylland og Skåne. Christian IIs stattholder på Gotland, Søren Norby gikk i land i det vestlige Blekinge i et desperat forsøk på å få gjeninnsatt Christian II på Danmarks trone og han lyktes å samle ikke mindre enn 8 000 mann, som innledet en beleiring av Helsingborg slott. Frederik Is holsteinske hærfører Johan Rantzau med en hær på 900 fotfolk og 400 ryttere samt artilleri, slo seg sammen med den danske adelshæren samt en kontingent svenske tropper. Disse knuste den utrente bondehæren i to blodige slag ved Lund den 28. april og ved Bunketofte på Helsingborgsletten den 4. mai 1525. I slaget ved Lund ble bøndene forfulgt helt inn i byens domkirke, og 60 borgere som hadde søkt tilflukt i kirken, ble slept ut og slaktet av soldatene. Bondehærens tap ble beregnet til cirka 3 000 døde.

I 1532 lyktes det Frederik å lokke Christian II fra Norge til Danmark under løfte om fritt leide. Kongen brøt sitt løfte til brorsønnen og satte ham i fengsel på Sønderborg slott. I 1549 ble den da 68-årige Christian II overført til Kalundborg slott, hvor han oppholdt seg til sin død i 1559.

I størstedelen av sin regjeringsperiode holdt Frederik seg på Gottorp slott. Han kom bare til Danmark når det var absolutt nødvendig, og Norge besøkte han aldri. På tross av den strenge håndfestningen lyktes det Frederik å få stor politisk innflytelse. I noen tilfeller truet han med å fraskrive seg tronen til fordel for den landflyktige Christian II, og denne trusselen var virkningsfull.

Selv om han i håndfestningen lovet å verne den katolske kirken, innførte Frederik I reell religionsfrihet for lutheranere i Danmark. For eksempel utnevnte han i oktober 1526 Hans Tausen til sin kapellan med tjeneste i Viborg.Lyby, Thorkild C.: «Hans Tausen» i Den Store Danske på lex.dk. Hentet 4. desember 2023 fra  Den tidligere johanittermunken Tausen hadde vakt oppsikt med sine sterkt lutherske prekener for borgerne, men da bispene klaget til kongen, lød svaret diplomatisk: «Hans Nåde er konge over liv og gods i rikene, men ikke over sjeler. Derfor må enhver skikke seg derudi som han forsvare det for Gud på den ytterste dag.» Dette var helt overensstemmende med Martin Luthers tidlige lære om den enkeltes frihet til selv å søke sin vei til Gud.Reidar Marmøy: «Gjennom bølgedalen», Vårt folks historie bind 4, Aschehoug, Oslo 1963 (s. 220)

I 1526 innførte Frederik I bestemmelsen om at bispene for framtiden skulle velges i Danmark.

Samme året ga han ordre til at hvis en kirke hadde to kirkeklokker, skulle den største leveres og brukes til å støpe kanoner av. Hadde kirken tre klokker, skulle den største og den minste avgis. På Sjælland ble klokkene innsamlet i København og Kalundborg. I hele Danmark ble det samlet inn rundt 1.180 kirkeklokker med en samlet vekt på 375 tonn - vesentlig mer enn kanonstøperne rakk over.«Fra det gamle arkiv», Kalundborg Folkeblad, 12. juli 1997

 Ekteskap og barn 
Frederik giftet seg med kurfyrsten av Brandenburgs datter hertuginne Anna den 10. april 1502.Norsk biografisk leksikon Hun var på dette tidspunkt 15 år gammel. Med Anna fikk han barna Christian, den senere Christian III og Dorothea av Oldenburg, som ble gift med Albrecht av Preussen. Anna døde i 1514. 

Etter hertuginne Annas død giftet Frederik seg med Sophie av Pommern i oktober 1518.Norsk biografisk leksikon Hun var datter av Bogislav X av Pommern.
I ekteskapet med Sophie ble det født fem barn; Hans (1521–1580), Elisabeth (1524–1586), Adolf (1526–1586), Dorothea (1528–1575) og Frederik (1529–56).

Dertil kommer at han var far til to utenomekteskapelige barn, Catharina og Geseke.fredrikahlander.comKjellander, Rune: Familjen Hoyer i Schleswig-Holstein och Sverige, Värmdö, 1986

 Død 
Frederik I døde på Gottorp slott den 10. april 1533. Han ligger begravet i Schleswig domkirke.

 Referanser 

 Eksterne lenker 
 Norsk biografisk leksikon
 Frederik I på Gravsted.dk
 Salmonsens konversationsleksikon
 Dansk biografisk Lexikon

Stamtavle

Kategori:Danske monarker
Kategori:Norske monarker
Kategori:Huset Oldenburg
Kategori:Hertuger av Slesvig
Kategori:Personer fra Haderslev
Kategori:Fødsler i 1471
Kategori:Dødsfall i 1533