Sigurd Hoel

Sigurd Hoel (1890–1960) var en norsk forfatter og forlagskonsulent. Han debuterte med novellesamlingen Veien vi gaar i 1922. Gjennombruddet kom med Syndere i sommersol (1927), som ble filmatisert i 1934 og i 2001.

 Liv 
Hoel var sønn av læreren Lars Anton og Elisa Dorothea Hoel og vokste opp i Odalen. Barndomshjemmet er bevart som Sagstua Skolemuseum/Sigurd Hoels hjem. Han kom etter hvert til Ragna Nielsens skole i Christiania, men da han gikk ut derfra i 1909, hadde han ikke råd til å begynne på universitetet straks. Han arbeidet en tid som forsikringsselger, før han kunne begynne å studere i 1910, samtidig som han forsørget seg ved lærerjobber. I 1913 ble han ansatt ved Ragna Nielsens skole.

I universitetstiden var han redaktør for bladet Minerva. Hans litterære karriere begynte med novellen «Idioten» fra 1918, da han vant en skrivekonkurranse. Samme år ble han ansatt i Socialdemokraten som litteratur- og teaterkritiker. I 1920 skrev han komedien Den enes død sammen med vennen Finn Bø. Harald Grieg skaffet ham arbeid som konsulent for Gyldendal Norsk Forlag, og Erling Falk gjorde ham til redaktør for «Mot Dag».

1924 reiste han til Berlin for å studere sosialismen, og her skrev han sin første roman, Syvstjernen. Han fortsatte til Paris, hvor han møtte Caroline Schweigaard Nicolaysen (død 1960) også kjent som Nic Waal, som han giftet seg med i Norge i 1927. Ekteskapet var barnløst. Begge var opptatt av å være en fri sjel og slet med psykiske problemer.Nic Waal I 1936 ble de skilt, og samme år giftet han seg på ny med Ada Ivan.

Under krigen vendte Hoel og hans kone tilbake til Odalen. Han deltok i motstandsbevegelsen og skrev artikler for motstandspressen. I 1943 måtte han flykte til Sverige, men allerede to år etter krigen var han ute med romanen Møte ved milepelen som stiller spørsmål ved skyld og svik. Hovedpersonen var jøssing, men oppdager at hans egen sønn ble nazist.<ref>[https://web.archive.org/web/20160817165216/http://www.sigurd-hoel.no/html/bokomtaler/milepelen.htm Sigurd Hoel-prosjektet: Møte ved milepelen]</ref>

Hoel hadde kort tid tilknytning til landsmålsbevegelsen, men tok senere aktiv del i riksmålskampen. Han var blant stifterne av Forfatterforeningen av 1952 og var formann for Riksmålsforbundet fra 1956 til 1959. Han døde av hjerneslag, 69 år gammel.

 Forfatterskap Veien til verdens ende (1933) er en barneskildring fra bondemiljø og regnes som et av hans hovedverker, sammen med bl.a. romanen Møte ved milepelen (1947). I denne romanen tar han både avstand fra nazismen og problematiserer krigsoppgjøret. Den siste romanen, Trollringen (1958), er også blant hans mest kjente.

I mellomkrigstiden førte Hoels forfatterskap til konflikt med biskop Eivind Berggrav, som i 1932 fikk trykt innlegget «Kan psykologi drepe?» i Kirke og kultur. Her kritiserte han virkningen av psykoanalysen på Hoels romaner Syndere i sommersol og En dag i oktober, som han hevdet å oppleve som samme roman, «bare med ombytte av passasjerer. Nettopp fordi [Hoel] slik er psykisk laborant, oppnår han bare å sette typer på stilk; han kan ikke få dem til å gro. Hos Hoel er forresten neppe noe diktergeni blitt «drept», for han har aldri hatt spontant oppkomme.» Hoel ga tilsvar i Samtiden, også i 1932: «Vi skal ha det om igjen alt sammen, hvert grann av all den tenkelige og utenkelige dumhet og uvitenhet, som for 20–30 år siden ble mobilisert mot psykoanalysen ute i verden...Vi skal få se alle disse norske autoritetene som kan få oss i mørke stunder til å ønske at vi var født i det forstandige og opplyste Molboland...En norsk autoritet tror etterhånden at han skjønner seg på alt. Og spesielt tror han ganske uvegerlig, at han skjønner seg på litteratur. Biskop Berggrav tror det; og autoritetens makt er så stor, at han har fått mange andre til å tro det. Jeg vet ikke om det har hendt eller overhodet er tenkelig, f.eks. i musikklivet, at en helt og holdent umusikalsk mann etablerer seg som stor og pavemessig musikkritiker i kraft av sin autoritet som, la oss si handelsmann eller politiker? Det er hva biskop Berggrav har gjort...Vi har andre reaksjonære kritikere også, men de forstyrres av en viss artistisk sans når de ønsker å felle vilkårlige, politiske dommer. Intet forstyrrer biskop Berggrav.»Knut Imerslund: Norsk litteraturkritikk 1914–45, forlaget Gyldendal, 1970

Som hovedkonsulent for norsk og oversatt skjønnlitteratur i Gyldendal Norsk Forlag satte Hoel sitt preg på en hele generasjon norsk litteratur. Fra 1929 til 1959 var Hoel redaktør for forlagets «Gule serie», der han introduserte flere utenlandske forfattere, ofte med en forbløffende fornemmelse for hvilke forfatterskap som ville bli stående. Serien omfattet 101 bøker, blant annet verker av forfattere som Ernest Hemingway, F. Scott Fitzgerald og Franz Kafka. Hoel skrev innledninger til alle bøkene, og innledningene er samlet i bøkene 50 gule (1939) og De siste 51 gule (1959).

 Verker 
 Knut Hamsun, O. Norlis, 1920
 Veien vi gaar, Gyldendal, 1922. Noveller
 Syvstjernen, Gyldendal, 1924. Roman
 Syndere i sommersol, Gyldendal, 1927. Roman
 Ingenting, Gyldendal, 1929. Roman
 Mot muren, Gyldendal, 1930. Drama
 Don Juan, Gyldendal, 1930. Drama, skrevet sammen med Helge Krog.
 En dag i oktober, Gyldendal, 1931. Roman
 Veien til verdens ende, Gyldendal, 1933. Roman
 Fjorten dager før frostnettene, Gyldendal, 1935. Roman
 Sesam sesam, Gyldendal, 1938. Roman
 Prinsessen på glassberget, Gyldendal, 1939. Noveller
 50 gule, Gyldendal, 1939. Artikler
 Arvestålet, Gyldendal, 1941. Roman
 Tanker i mørketid, Gyldendal, 1945. Essay
 Om nazismens vesen, Nordens frihet, Stockholm, 1945
 Møte ved milepelen, Gyldendal, 1947. Roman
 Tanker fra mange tider, Gyldendal, 1948. Essay Jeg er blitt glad i en annen, Gyldendal, 1951. Roman
 Tanker mellom barken og veden, Gyldendal, 1952. Essay
 Stevnemøte med glemte år, Gyldendal, 1954. Roman
 Sprogkampen i Norge: en kriminalfortelling, Aschehoug, 1955
 Tanker om norsk diktning, Gyldendal, 1955. Essay
 Fakta og forvrengninger i sprogsaken : tre artikler, Foreldreaksjonen mot samnorsk, Oslo, 1956
 Ved foten av Babels tårn, Gyldendal, 1956. Roman
 Trollringen, Gyldendal, 1958. Roman
 De siste 51 gule, Gyldendal, 1959. Artikler
 Morderen. Noveller

 Posthume verker 
 Ettertanker, Gyldendal, 1980. Etterlatte essays og artikler, utgitt ved Leif Longum.
 Litterære essays, Dreyer, 1990. Utgitt ved Helge Nordahl.

 Oversettelser 
 Anita Loos, Herrer liker blonde piker (Gentlemen Prefer Blondes), Gyldendal, 1926.
 Joseph Conrad, Niggeren paa Narcissus: en fortælling fra sjøen, Gyldendal, 1928
 Joseph Conrad, Mørkets hjerte, Gyldendal, 1929
 Joseph Conrad, Lord Jim, Gyldendal, 1932
 William Faulkner, Mørk august, Gyldendal, 1934
 Arthur Koestler, Ankomst og avreise, Gyldendal, 1946

 Priser og utmerkelser 
 Gyldendals legat 1940
 Bokhandlerprisen 1948, for Møte ved milepelen''

 Se også 
 Sigurd Hoels filmografi

 Referanser 

 Eksterne lenker 


  Sigurd Hoel – hos Gyldendal Norsk Forlag
  sigurd-hoel.no Kort biografi og bibliografi
  NRK: Lydfiler med Sigurd Hoel
  Sigurd Hoel i NRK Forfatter
  Digitaliserte bøker av Sigurd Hoel og om Hoel hos Nasjonalbiblioteket.
  Digitalt fortalt: "Odøling og verdensborger" (skrevet av Ingun Aastebøl, Kvinnemuseet – Museene i Glåmdal) (besøkt 13. april 2011)

Kategori:Norske romanforfattere
Kategori:Norske novellister
Kategori:Norske dramatikere
Kategori:Norske essayister
Kategori:Riksmålstematikk
Kategori:Medlemmer av Mot Dag
Kategori:Personer fra svensketrafikken 1940–1945
Kategori:Vinnere av Gyldendals legat
Kategori:Vinnere av Bokhandlerprisen
Kategori:Personer fra Nord-Odal kommune
Kategori:Personer begravet på Vår Frelsers gravlund