Ama Ata Aidoo

Ama Ata Aidoo () var ein ghanesisk forfattar, poet, dramatikar, politikar og akademikar. Ho var  i Ghana frå 1982 til 1983 under Jerry Rawlings sin PNDC-administrasjon. Det første skodespelet hennar, The Dilemma of a Ghost, vart publisert i 1965, noko som gjorde Aidoo til den første publiserte kvinnelege afrikanske dramatikaren. Som romanforfattar vann ho Commonwealth Writers’ Prize i 1992 med romanen Changes. I 2000 grunnla ho Mbaasem Foundation i Accra for å fremje og støtte arbeidet til afrikanske kvinnelege forfattarar.

 Tidleg liv 
Christina Ama Ata Aidoo vart fødd 23. mars 1942 i Abeadzi Kyiakor, nær Saltpond, i den sentrale regionen av Ghana. Ho vart opphavleg kalla Christiana Ama Aidoo. Nokre kjelder (inkludert Megan Behrent, Brown University, og Africa Who’s Who) har hevda at ho vart fødd 31. mars. Ho hadde ein tvillingbror, Kwame Ata.

Aidoo vaks opp i ein kongeleg fantefamilie som dotter av Nana Yaw Fama, høvding av Abeadzi Kyiakor, og Maame Abasema."AMA ATA AIDOO (1942–)" , Postcolonial African Writers, Routledge, 1998. Bestefaren hennar vart drepen av nykolonialistar, noko som gjorde at faren hennar innsåg kor viktig det var å utdanne barna og familiane i landsbyen om historia og hendingane i tida. Dette førte til at han opna den første skulen i landsbyen deira, noko som påverka Aidoo til å gå på Wesley Girls’ High School, der ho først bestemte seg for å bli forfattar.

 Utdanning 
mini|Cape Coast Castle fotografert i 1966.
Frå 1957 gjekk Aidoo på Wesley Girls’ Senior High School i Cape Coast. Etter vidaregåande byrja ho i 1961 på Universitetet i Ghana, Legon, der ho tok ein bachelorgrad i engelsk og skreiv sitt første skodespel, The Dilemma of a Ghost, i 1964. Skodespelet vart publisert av Longman året etter, noko som gjorde Aidoo til den første publiserte kvinnelege afrikanske dramatikaren.

 Karriere 
mini|Frå University Of Ghana i 2012.
Etter at ho var ferdig med studia, hadde Aidoo eit stipendiat i kreativ skriving ved Stanford University i California før ho returnerte til Ghana i 1969 for å undervise i engelsk ved University of Ghana. Ho arbeidde som forskar ved Institute of African Studies der og som førelesar i engelsk ved , der ho etter kvart vart professor.

I 1982 vart Aidoo utnemnd til utdanningsminister under Provisional National Defence Council. Ho sa opp etter 18 månader då ho innsåg at ho ikkje ville kunne oppnå målet sitt om å gjere utdanning i Ghana fritt tilgjengeleg for alle."Ama Ata Aidoo" , BBC World Service. Ho skildra rolla til afrikanske kvinner i det moderne samfunnet og hevda at nasjonalismen vart brukt av moderne leiarar for å halde folket undertrykt.Livingston, Robert Eric, "Using the Master's Tools: Resistance and the Literature of the African and South Asian Diasporas (review)", Research in African Literatures (Indiana University Press), Volume 33, Number 4, Winter 2002, s. 219–221. Project MUSE, doi:10.1353/ral.2002.0111. Ho kritiserte afrikanske intellektuelle som sa at dei elska landet sitt, men likevel lot seg freiste av fordelane ved den utvikla verda. Ho trudde sterkt på ei særskild afrikansk identitet, sett frå eit kvinneleg perspektiv. Ho var ein ivrig forsvarar av panafrikanisme og talte ope om dei hundreåra Afrika har vorte utnytta for ressursane og folket sitt.

I 1983 flytta Aidoo til Zimbabwe, der ho heldt fram med å arbeide innan utdanning, mellom anna som læreplanutviklar for det zimbabwiske utdanningsdepartementet, i tillegg til å skrive. Medan ho budde i Harare, gav ho i 1985 ut diktsamlinga Someone Talking to Sometime, og året etter gav ho ut barneboka The Eagle and the Chickens and Other Stories (1986).

I 1986 heldt Aidoo Walter Rodney Visions of Africa-føredraget i London, arrangert av støttegruppa til forlaget Bogle-L’Ouverture."Friends of Bogle" , (London Metropolitan Archives), Aim 25, Archives in London and the M25 area.

Aidoo fekk eit Fulbright-stipend i 1988, var forfattar i residens ved University of Richmond i Virginia i 1989 og underviste i ulike engelskkurs ved Hamilton College i Clinton i New York på midten av 1990-talet.

I 1991 grunnla Aidoo saman med den afroamerikanske poeten  organisasjonen Organization of Women Writers of Africa (OWWA), som dei begge leidde. Blant styremedlemmane i OWWA var , , , , Maya Angelou, , , , , , , , , , , , Maryse Condé,  og ."OWWA’s First 20 Years" , Organization of Women Writers of Africa, Inc.

Frå 2004 til 2011 var Aidoo gjesteprofessor ved Africana Studies Department ved Brown University.

Aidoo var leiar for Ghana Association of Writers Book Festival frå han starta opp i 2011.

Aidoo var også ein av vernarane for Etisalat Prize for Literature, saman med , , Margaret Busby,  og . Prisen vart oppretta i 2013 som ein plattform for afrikanske forfattarar av debutromanar innan skjønnlitteratur.

 Forfattarskap 
mini|The Girl Who Can and Other Stories.
Aidoo sine skodespel inkluderer The Dilemma of a Ghost, som først vart sett opp i Legon i 1964 (og publisert i 1965), og i Pittsburgh i 1988, i tillegg til Anowa, som vart publisert i 1971 og framført på  i London i 1991.

Fiksjonsverka hennar handlar særleg om spenninga mellom vestlege og afrikanske verdsbilete. Debutromanen hennar, Our Sister Killjoy, vart gitt ut i 1977 og er framleis eit av hennar mest kjende verk. Boka er særleg merksemdsverdig for måten ho skildrar eit avvikande syn på seksualitet i Afrika, og spesielt på LHBT-personar. Ei utbreidd oppfatning på kontinentet er at homofili er framand for afrikansk kultur, og at det er ein vestleg inntrengar i ein «rein» og naturleg heterofil afrikansk kultur. Aidoo utfordrar dette ved å skildre hovudpersonen i Killjoy som ein person som fantaserer om kvinner og har sympatiske relasjonar til lesbiske karakterar.

Mange av protagonistane i Aidoo sine verk er òg kvinner som bryt med dei tradisjonelle kjønnsrollene i si tid, slik ein ser i skodespelet Anowa. Romanen hennar Changes: A Love Story vann Commonwealth Writers’ Prize for beste bok (Afrika) i 1992. Aidoo var òg ein dyktig poet — diktsamlinga hennar Someone Talking to Sometime vann Nelson Mandela-prisen for poesi i 1987.Ama Ata Aidoo biography , Heinemann/Houghton Mifflin Harcourt. I tillegg skreiv ho fleire barnebøker.

Aidoo bidrog med teksten To be a woman i 1984-antologien Sisterhood Is Global: The International Women’s Movement Anthology, redigert av . Forteljinga hennar Two Sisters vart publisert i 1992 i antologien Daughters of Africa, redigert av .Aidoo, Ama Ata, «Two Sisters», i Margaret Busby (red.), Daughters of Africa, London: Jonathan Cape, 1992, s. 532–542.

I 2000 grunnla Aidoo Mbaasem Foundation, ein ikkje-statleg organisasjon basert i Ghana med mål om å støtte utviklinga og berekrafta til afrikanske kvinnelege forfattarar og deira kunstnariske arbeid. Ho dreiv stiftinga saman med dottera si, Kinna Likimani," Ghana international Book fair – Kinna Likimani" , YouTube, 2010. og ein styringskomité."Management and Board" , Mbaasem Foundation.

Aidoo var redaktør for antologien African Love Stories (Ayebia, 2006),"Yaba Badoe's African Love Story, ‘The Rival’ , Buried in Print, 16. november 2011. ei samling av 21 noveller skrivne av forfattarar som , Chimamanda Ngozi Adichie, , Nawal El Saadawi, , , , , , ,  og . I 2012 gav Aidoo ut Diplomatic Pounds & Other Stories, ei samling av noveller."Diplomatic Pounds & Other Stories" , via Google Books.

 Død 
Ama Ata Aidoo døydde 31. mai 2023 i Accra. Presidenten i Ghana Nana Akufo-Addo heidra ho som «ein framifrå forfattar og forsvarar av kvinner, afrikanarar og progressive menneske verda over» og kunngjorde at ho ville få ei statleg gravferd. Seremoniane fann stad frå 13. til 16. juli 2023. Den 13. juli fann gravferda stad på plassen framfor State House, etterfølgd av likvake i heimbyen hennar, Abeadze Kyiakor, den 15. juli. Søndag 16. juli vart det halde ei takkegudsteneste før gravlegginga.

 Prisar og utmerkingar 
Aidoo fekk fleire prisar, mellom anna vann ho Mbari Club-prisen i 1962 for novella No Sweetness Here og Commonwealth Writers’ Prize for beste bok (Afrika) i 1992 for romanen Changes.

I 2012 vart essaysamlinga Essays in Honour of Ama Ata Aidoo at 70 gitt ut, redigert av , med bidrag frå mellom andre , , Maryse Condé, , , , , , , , , , , , , , , , , , , , Ngũgĩ wa Thiong’o,  og fleire.

Aidoo var hovudpersonen i dokumentarfilmen The Art of Ama Ata Aidoo frå 2014, laga av ."The Art of Ama Ata Aidoo – a film by Yaba Badoe" , official website.Ellerson, Beti (Desember 2013), "Yaba Badoe talks about the documentary film project ‘The Art of Ama Ata Aidoo’ , African Women in Cinema.Chambas, Shakira, and Sionne Neely, "The Art of AMA ATA AIDOO: Documentary Film Launch" , African Women's Development Fund, 26. september 2014.
Aidoo-Snyder Book Prize, som vert delt ut av Women’s Caucus of the African Studies Association til ei framifrå bok skriven av ei kvinne som prioriterer afrikanske kvinner sine erfaringar, er kalla opp etter Ama Ata Aidoo og Margaret C. Snyder, som var den første direktøren for UNIFEM."Aidoo-Snyder Book Prize By-Laws" , ASA Women's Caucus.

I 2016 vart Aidoo sine skodespel The Dilemma of a Ghost og Anowa inkluderte som delar av African Drama-utvalet i Cambridge International Examinations.

I mars 2017 vart Ama Ata Aidoo Centre for Creative Writing (Aidoo-senteret) lansert under Kojo Yankah School of Communications Studies ved African University College of Communications (AUCC) i Adabraka i Accra. Senteret vart kalla opp etter henne og var det første av sitt slag i Vest-Afrika,"AUCC Launches Ama Ata Aidoo Centre for Creative Writing" , Modern Ghana, 15. mars 2017. med  som direktør.Murua, James (22. mars 2017), "Ama Ata Aidoo Centre for Creative Writing opens in Accra, Ghana", James Murua Blog. .Tandoh, Kwamina/Winifred Zuur, "Ama Ata Aidoo Centre for Creative Writing inaugurated" , Ghana News Agency, 16. mars 2017.

 Utvalde verk 
 The Dilemma of a Ghost (skodespel), Accra: Longman, 1965. New York: Macmillan, 1971.
 Anowa (skodespel basert på ei ghanesisk legende), London: Longman, 1970. New York: Humanities Press, 1970.
 No Sweetness Here: A Collection of Short Stories, London: Longman, 1970. New York: Doubleday.
 Our Sister Killjoy: or Reflections from a Black-eyed Squint (roman), Longman, 1977.Kern, Anita, "Ama Ata Aidoo. Our sister killjoy. London: Longman, 1977"  (review), World Literature Written in English, Volume 17, 1978 – Issue 1, pp. 55–57; via Taylor & Francis Online.
 Someone Talking to Sometime (diktsamling), Harare: College Press, 1986.
 The Eagle and the Chickens and Other Stories (for children), Enugu: Tana Press, 1986.
 Birds and Other Poems, Harare: College Press, 1987.
 An Angry Letter in January (dikt), Coventry: Dangaroo Press, 1992, 
 Changes: A Love Story (roman), London: The Women's Press, 1991. New York: Feminist Press at the City University of New York, 1993.Simpson, Waleska Saltori. ‘What Fashion of Loving Was She Ever Going to Consider Adequate?’ Subverting the 'Love Story' in Ama Ata Aidoo's Changes". English in Africa, 34.1 (2007): 155–71. Print.
 The Girl Who Can and Other Stories, Accra: Sub-Saharan Publishers, ; Heinemann African Writers Series, 1997.
 Diplomatic Pounds & Other Stories, Ayebia Clarke Publishing, 2012, .

Som redaktør
 African Love Stories: An Anthology, Ayebia Clarke Publishing, 2006. .

 Kjelder 

Denne artikkelen bygger på «Ama Ata Aidoo» frå , den 26. mars 2025.

Litteratur

 Adams, Anne V. (redaktør), Essays in Honour of Ama Ata Aidoo at 70: A Reader in African Cultural Studies, Banbury, Oxfordshire, UK: Ayebia Clake Publishing, 2012, .
 Allen, Nafeesah, "Negotiating with the Diaspora: an Interview with Ama Ata Aidoo", Scholar & Feminist Online, 2009.
  and G. Wilentz, Emerging Perspectives on Ama Ata Aidoo, Africa Research & Publications, 1999.
 Deandrea, Pietro, Fertile Crossings: Metamorphoses of Genre in Anglophone West African Literature. Amsterdam/New York: Rodopi, 2002, pp. 16–22, isbn 9789042014787.
 Frías, María, "An Interview with Ama Ata Aidoo: ‘I Learnt my First Feminist Lessons in Africa’, Revista Alicantina de Estudis Ingleses, No. 16, November 2003, pp. 317–335.
 George, Rosemary Marangoly, and Helen Scott, "A New Tail to an Old Tale": An Interview with Ama Ata Aidoo", Novel: A Forum on Fiction, Vol. 26, No. 3, African Literature Issue (Spring 1993), pp. 297–308. JSTOR, https://doi.org/10.2307/1345838.
 Misra, Aditya, "Death in Surprise: Gender and Power Dynamics in Ama Ata Aidoo's Anowa". Journal of Drama Studies, Vol. 6, No. 1, 2012, pp. 81–91.
 Odamtten, Vincent O., The Art of Ama Ata Aidoo: Polylectics and Reading Against Neocolonialism. University Press of Florida, 1994.
 Pujolràs-Noguer, Esther, An African (Auto)biography. Ama Ata Aidoo's Literary Quest: Strangeness, Nation and Tradition, Lap Lambert Academic Publishing, 2012.

 Bakgrunnsstoff 
 Full-text, søkbare arbeid frå databasen til Black Drama.
 "Ama Ata Aidoo and Margaret Busby. The Guardian talks". Recorded at the Institute of Contemporary Arts, London, 1991-04-10. British Library, Sounds.
 "AIDOO, Ama Ata", International Who's Who.
 Nafeesah Allen, "Negotiating with the Diaspora | An Interview with Ama Ata Aidoo", The Scholar & Feminist Online, Issue 7.2: Spring 2009 - Rewriting Dispersal: Africana Gender Studies. Barnard Center for Research on Women.
 "Interview with Ama Ata Aidoo". Videointervju av Michael Walling, kunstnarisk regissør av Border Crossings theatre company.
 "Ama Ata Aidoo on feminism in Africa – BBC HARDtalk", intervju med Zeinab Badawi, 22. juli 2014. Via YouTube.
 Kundai Mugwanda-Nyamutenha, "Women's History Month profile: Ama Ata Aidoo", This Is Africa, 30. mars 2015.
 Suzanne Kamata, "A Profile of Ama Ata Aidoo", Literary Mama, Februar 2016.
 Princess Arita Anim, "Ama Ata Aidoo: ‘Nobody could tell me writing was a man's job’, DVV International.
 In Memory | "Ama Ata Aidoo (1942–2023)", African Studies Association.
 , "Ama Ata Aidoo: Five Decades of Killjoy Feminism", 22. september 2022.

Kategori:Ghanesiske forfattarar
Kategori:Ghanesiske politikarar
Kategori:Ghanesiske utdanningsministrar
Kategori:Ghanesiske dramatikarar
Kategori:Feministar
Kategori:Utvalde artiklar 2025