Renata Scotto

Renata Scotto () var ein italiensk sopran og operaregissør. Som songar spesialiserte ho seg på bel canto-repertoaret, saman med ein del verismo og Verdi.

Etter at ho trekte seg tilbake som songar i 2002 hadde Scotto suksess som operaregissør, og underviste i Italia og USA, med akademiske stillingar ved Accademia Nazionale di Santa Cecilia i Roma og Juilliard School i New York. 

Songarkarriere
Renata Scotto blei fødd i Savona. Ho hadde operadebuten sin i heimbyen på julaftan 1952, 18 år gammal for fullt hus som Violetta La traviata av Verdi. Dagen etter hadde ho den «offisielle» operadebuten sin ved  Teatro Nuovo i Milano i same rolle. Kort tid etter opptredde ho i sin fyrste Puccini-opera, Madama Butterfly, i Savona. Begge rollene skulle koma til å bli tett knytte til henne.

I 1953 hadde Scotto audition ved La Scala for rolla som Walter i Catalani sin La Wally, med Renata Tebaldi og Mario del Monaco. Etter hennar audition skal ein av dommarane, dirigenten Victor de Sabata, ha sagt, «Gløym resten.» La Wally hadde premiere 7. desember 1953, og Scotto blei kalla tilbake av applaus femten gonger. Tebaldi og Del Monaco blei kalla tilbake sju gonger.

Det store gjennombrotet til Scotto kom i 1957. La Scala hadde framført produksjonen sin av Bellini sin La Sonnambula ved Edinburgh Festival med Maria Meneghini Callas i rolla som Amina. Produksjonen hadde så stor suksess at selskapet la til ein femte opptreden. Callas, som berre hadde kontrakt for fire opptrednar, avslo endå ein opptreden grunna sjukdom, og sa at ho allereie hadde gjort dei tidlegare opptredenane mot rådet til doktoren sin.  Scotto var reserve for henne, og spelte rolla som Amina den 3. september 1957. Opptredenen var ein stor suksess, og 23-årige Scotto blei ei internasjonal operastjerne.

mini|venstre|Scotto møter Jurij Gagarin og kona hans Valentina i Moskva i 1964.
mini|upright=1.3|Renata Scotto i Milano i 1967

I 1961 opptredde ho som Amina igjen ved La Fenice i Venezia, saman med tenoren Alfredo Kraus. Desse to hadde hatt same lærar, Mercedes Llopart, og fekk ei langvarig profesjonell tilknyting.

På 1960-talet blei ho ein av dei viktigaste songarane innan gjenopplivinga av bel canto, som var blitt byrja av Callas på 1950-talet. Ho song Bellini sine Zaira og La straniera, og hadde rollene som Giulietta i I Capuleti e i Montecchi av Bellini, Maria di Rohan av Donizetti, Robert le Diable av Meyerbeer (på italiensk) og andre uvanlege roller frå repertoaret. I 1964 opptredde ho med La Scala ved Bolsjojteateret i Moskva under den fyrste operaturneen frå vesten i Sovjetunionen under den kalde krigen.

Scotto hadde den amerikanske debuten sin i rolla som Mimì i La bohème ved Lyric Opera of Chicago i 1960. Dette året gifta ho seg også med fiolinisten Lorenzo Anselmi. Paret fekk ei dotter og ein son. 13. oktober 1965 debuterte Scotto ved Metropolitan Opera som Cio-Cio-San i Madama Butterfly. Ho kom til å ha over 300 opptredenar i 26 roller her fram til 1987, og slo seg ned med familien i Westchester County i nærleiken.

Saman med Luciano Pavarotti opna ho i 1977 Live from the Met, ein serie fjernsynsoverføringar, i La bohème. I åra som følgde opptredde ho i overføringar av Manon Lescaut, Luisa Miller, Don Carlo, Il trittico, Francesca da Rimini og i rolla som Desdemona med Jon Vickers i Otello av Verdi.

Ho opptredde også regelmessig ved San Francisco Opera, Chicago Lyric Opera, Dallas Opera, Royal Opera i London, Liceo i Barcelona, La Fenice i Venezia og Teatro Colón i Buenos Aires. I tillegg opptredde ho i Madrid, Genova, Firenze, Bologna, Trieste, Palermo, Roma, Berlin, Paris, Miami, Tokyo, Pittsburgh, Osaka og fleire andre stader.

I ein songarkarriere på over 40 år opptredde Scotto i operaer skrivne av 18 komponistar. Repertoaret hennar omfatta rundt 45 roller. Ho er best kjend for opptredenane sine som Violetta i La traviata, Gilda i Rigoletto, Cio-Cio-San i Madama Butterfly, Mimì (og nokre gonger  Musetta) i La bohème, Lucia i Lucia di Lammermoor, Adina i L'elisir d'amore, Liù i Turandot, Nedda i Pagliacci, alle dei tre hovudrollene for sopran i Il trittico av Puccini, Adriana Lecouvreur og Francesca i Francesca da Rimini av Zandonai.

Scotto hadde også suksess ved Metropolitan Opera i Le prophète av Meyerbeer, La gioconda av Ponchielli og som Vitellia i La clemenza di Tito av Mozart. Ho gjekk over til tyngre Verdi-repertoar i 1970-åra, og song Elisabetta i Don Carlo, Luisa Miller, Lady Macbeth, Leonora i Il trovatore og  Requiem, alle med sjefsdirigenten for Metropolitan, James Levine.

I den siste delen av songkarrieren sin hadde Scotto rollene som Fedora (Barcelona, 1988), Charlotte i Werther av Massenet, die Feldmarschallin i Der Rosenkavalier (Charleston Spoleto Festival, 1995 og  Catania), Kundry i Parsifal (Schwerin,  1995), Elle i La voix humaine (Florence, 1993; Amsterdam og Barcelona, 1996; Torino, 1999), Madame Flora i The Medium (Torino, 1999) og Klytemnestra i Elektra (Baltimore, 2000 og Sevilla, 2002).

Seinare konsertopptredenar omfatta Les nuits d'été av  Berlioz, lieder av Mahler og Strauss og Erwartung av Schoenberg med Accademia di Santa Cecilia-orkesteret og RAI-orkesteret i Torino.

Som regissør
Scotto regisserte mellom anna Madama Butterfly (Metropolitan Opera, Arena di Verona, Florida Grand Opera, Palm Beach Opera); Il pirata (Festival Belliniano, Catania, 1993) og La sonnambula (Catania, 1994) av Bellini; ein emmyprisvinnande fjernsynssend La traviata (New York City Opera, 1995); Norma (Den finske nasjonaloperaen); Adriana Lecouvreur (Santiago, 2002); Lucia di Lammermoor (Thessaloniki, 2004); La Wally (Dallas, Bern); La Bohème (Lyric Opera of Chicago, 2007 og Palm Beach Opera, 2009); Turandot (Aten, 2009); La sonnambula (Miami og Michigan Opera Theatre, 2008) og Un ballo in maschera (Lyric Opera of Chicago, 2010).

I februar 2008 leiar Scotto ein diskusjon for artistar under pausen i ei kringkasting frå Metropolitan Opera av Adriana Lecouvreur. I 2009 leia ho ein annan diskusjon med Natalie Dessay og Juan Diego Florez.

 Privatliv 
Scotto gifta seg med Lorenzo Anselmi i 1960. Han hadde vore fyrstefiolinist ved La Scala, og blei manageren hennar. Paret fekk ei dotter og ein son, og var busett i Armonk i New York. Anselmi døydde i 2021. Scotto døydde i fødebyen Savona den 16. august 2023, 89 år gammal.

Prisar og utmerkingar

 2007 – Opera News Award av Metropolitan Opera Guild
 2009  – Anton Coppola Award for Excellence in the Arts frå Opera Tampa.
 2009  – Æresdoktorat frå Juilliard School.
 To Emmy-prisar for fjernsynssendinga av  La Gioconda og regien av La traviata av NYCO.
 Franco Albiatti della Critica Italiana
 Frankfurter Allgemeine Zeitung-prisen for si tolking av die Feldmarschallin i Der Rosenkavalier.

Diskografi
Audio
 Bellini; I Capuleti e i Montecchi. Claudio Abbado, 1968
 Bellini, La sonnambula. Cillario, 1972, Covent Garden
 Bellini, La sonnambula, Santi, La Fenice 1961
 Bellini, La straniera, Gracis.
 Bellini; Norma; Levine; Sony 1979
 Bellini, Norma, Muti, Firenze 1981
 Bellini, Zaira, Belardinelli
 Bizet, Carmen (Micaela), Molinari-Pradelli
 Cilea; Adriana Lecouvreur; Levine; Sony
 Cilea; Adriana Lecouvreur; Gavazzeni
 Cherubini; Medea (Glauce), Serafin, EMI 1957
 Donizetti, Don Pasquale, Franci
 Donizetti, L'elisir d'amore, Gavazzeni
 Donizetti. Lucia di Lammermoor, Sanzogno, 1959
 Donizetti. Lucia di Lammermoor, Gavazzeni
 Donizetti. Lucia di Lammermoor, Sanzogno
 Donizetti. Lucia di Lammermoor, Rigacci
 Donizetti, Maria di Rohan, Gavazzeni
 Donizetti, Anna Bolena, Dallas, Rudel, 1980
 Giordano; Andrea Chénier; Levine; RCA 1976
 Gounod, Philémon et Baucis, Sanzogno
 Gounod, Faust, Parodi
 Leoncavallo; Pagliacci. Muti. EMI
 Mascagni; Cavalleria rusticana; Levine; RCA
 Meyerbeer, Roberto il diavolo, Sanzogno
 Meyerbeer, Le prophète, Lewis, CBS
 Pergolesi, La serva padrona, Fasano
 Ponchielli, La Gioconda, Bartoletti
 Puccini: Edgar. Queler. CBS
 Puccini; La bohème; Votto DG, 1962
 Puccini; La bohème; Levine, EMI, 1979
 Puccini; Le Villi; Maazel, CBS
 Puccini; Il trittico (i Il tabarro & Suor Angelica); Maazel; CBS 1979
 Puccini; Madama Butterfly; Barbirolli. EMI 1966
 Puccini; Madama Butterfly; Maazel. Sony 1978
 Puccini; Madama Butterfly, Adler, San Francisco 1965
 Puccini, Madama Butterfly, Basile
 Puccini; Tosca. Levine, EMI, 1980
 Puccini; Turandot (Liù), Molinari-Pradelli, EMI, 1967
 Refice; Cecilia, Campori
 Respighi; Il tramonto, Fulton, Tokyo String Quartet
 Rossini, Il barbiere di Siviglia, Bellezza
 Rossini, Petite messe solennelle, Bertola
 Spontini, La vestale, Picchi
 Verdi, I Lombardi, Gavazzeni
 Verdi, I vespri siciliani, Gavazzeni
 Verdi, I vespri siciliani, Muti
 Verdi, La traviata, Cillario
 Verdi; La traviata; Votto DG 1963
 Verdi; La traviata; Muti. EMI 1980
 Verdi; Nabucco; Muti ; EMI
 Verdi; Messa da requiem; Muti; EMI
 Verdi, Messa da requiem, Abbado, Rome 1977
 Verdi; Rigoletto; Gavazzeni; RCA
 Verdi; Rigoletto; Kubelik; RCA
 Verdi, Rigoletto, Giulini
 Verdi; Otello; Levine; RCA
 Verdi, Otello, Muti, Firenze, 1978
 Verdi; Songs, Washington
 Wolf-Ferrari; Il segreto di Susanna, Pritchard, CBS 1980
 The very best of Renata Scotto; Arias y escenas; EMI
 Italian Opera Arias; Gavazzeni; Sony 1976
 Aria & Song, Mascagni-Liszt-Scarlatti-Rossini, Ivan Davis
 French Recital (Berlioz, Offenbach, Massenet, Thomas, Gounod), Rosenkrans
 Haydn-Donizetti-Faure-Puccini Recital, Arnaltes
 Christmas with Scotto, Anselmi
 In Moscow. Recorded Live In 1964 (Melodiya, 2009)

Video

 Donizetti. L'elisir d'amore. Gavazzeni. Firenze, 1967
 Donizetti. Lucia di Lammermoor. Bartoletti, Tokyo 1967
 Gounod. Faust. Ethuin, Tokyo, 1973
 Puccini. La bohème; Levine (Mimì), Met 1977
 Puccini. La bohème; Levine (Mussetta), Met 1982
 Puccini. Manon Lescaut; Levine; Met 1983
 Verdi. Otello; Levine; Met 1978
 Verdi. La traviata; Verchi, Tokyo 1973
 Verdi. Luisa Miller; Levine; Met 1979
 Zandonai. Francesca da Rimini, Levine; Met 1984
 Recital in Budapest 1991, Lukacs
 In Concert and Recital in Montreal 1986, Fulton, Armenian

 Kjelder 

Denne artikkelen bygger på «Renata Scotto» frå ,  den 4. april 2021. 
 oppgav desse kjeldene: 
 Scotto: More Than a Diva av Renata Scotto og Octavio Roca, Doubleday & Company, Inc, 1984.  
 Konrad Dryden: "Riccardo Zandonai, A Biography", forord av Renata Scotto, Peter Lang Inc, 1999 

Bakgrunnsstoff

Intervju med Renata Scotto frå 21. januar 1988.
 (1981).
Career assessment by Brian Kellow for Opera News Award 2007
2005 Artikkel om Scotto som pedagog i New York Times 
Opera studio Accademia Nazionale Santa Cecilia Rome (arkivert nettstad)

Kategori:Folk frå Savona
Kategori:Folk frå New Rochelle i New York
Kategori:Italienske operasopranar
Kategori:Emmy Award-vinnarar
Kategori:Italienske operaregissørar
Kategori:Kvinnelege operaregissørar
Kategori:Tilsette ved Accademia Nazionale di Santa Cecilia
Kategori:Tilsette ved Juilliard School
Kategori:Folk frå Armonk i New York
Kategori:Operasongarar frå 1900-talet
Kategori:Musikkpedagogar
Kategori:Ordre des Arts et des Lettres