Greensleeves

«Greensleeves» er ei tradisjonell engelsk folkevise. Melodien vert spelt over ein grunnbass som anten er på ei form kalla ein romanesca eller ein variant kalla passamezzo antico. Romanesca-varianten har opphavet sitt i SpaniaHarvey Turnbull, The Guitar from the Renaissance to the Present (1992), p.31. . Sjå: . og bestå av ein sekvens av fire akkordar med ein enkel, repeterande bass. 

Ei skillingsvise med dette namnet vart registrert hos London Stationer's Company i september 1580Frank Kidson, English Folk-Song and Dance. READ BOOKS, 2008, p.26.  av Richard Jones, som «A Newe Northen Dittye of ye Ladye Greene Sleves».John M. Ward, «'And Who But Ladie Greensleeues?'», in The Well Enchanting Skill: Music, Poetry, and Drama in the Culture of the Renaissance: Essays in Honour of F. W. Sternfeld, edited by John Caldwell, Edward Olleson, and Susan Wollenberg, 181–211 (Oxford:Clarendon Press; New York: Oxford University Press, 1990): 181. . Seks balladar til følgde mindre enn eit år etter, ein på same dagen, 3. september 1580 («Ye Ladie Greene Sleeves answere to Donkyn hir frende» av Edward White), så 15. og 18. september (av Henry Carr og igjen av White), 14. desember (Richard Jones igjen), 13. februar 1581 (Wiliam Elderton) og august 1581 (det tredje bidraget til White, «Greene Sleeves is worne awaie, Yellow Sleeves Comme to decaie, Blacke Sleeves I holde in despite, But White Sleeves is my delighte»).Hyder Edward Rollins, An Analytical Index to the Ballad-Entries (1557–1709 in the Registers of the Company of Stationers of London (Chapel Hill: University of North Carolina Press, 1924): nos, 1892, 1390, 1051, 1049, 1742, 2276, 1050. Cited in John M. Ward, «'And Who But Ladie Greensleeues?'», in The Well Enchanting Skill: Music, Poetry, and Drama in the Culture of the Renaissance: Essays in Honour of F. W. Sternfeld, edited by John Caldwell, Edward Olleson, and Susan Wollenberg, 181–211 (Oxford:Clarendon Press; New York: Oxford University Press, 1990): 181–82. . Han finst så i A Handful of Pleasant Delights (1584), som framleis eksisterer, som A New Courtly Sonnet of the Lady Green Sleeves. To the new tune of Green Sleeves.

Melodien finst i fleire kjelder frå slutten av 1500- og tidleg på 1600-talet, som Ballet's MS Lute Book og Het Luitboek van Thysius, i tillegg til fleire manuskript som er bevarte i Seeley Historical Library ved University of Cambridge.

Opphav
Det har lenge vore trudd at «Greensleeves» vart komponert av Henrik VIII for kjærasten og den framtidige dronninggemalen Anne Boleyn. Boleyn skal ha avslått kong Henrik sine forsøk på å forføre henne, og det er denne avvisninga som kan vere referert til i songen. Men stykket er basert på ein italiensk komposisjonsstil som ikkje nådde England før etter Henrik døydde, så han er meir truleg å vere skrive seinare.Alison Weir, Henry VIII: The King and His Court (New York: Ballantine Books, 2001): 131. .

Kjelder
Denne artikkelen bygger på «Greensleeves» frå ,  den 29. juni 2018. 
 oppgav desse kjeldene:

 Bakgrunnsstoff 

  Innspeling i offentleg eige
 Transcription of the lyrics from A Handful of Pleasant Delights (1584)

 Andrew Kuntz, The Fiddler's Companion: see under Greensleeves [2]
 Greensleeves  on TradTune.com

Kategori:1580
Kategori:Engelske folkeviser
Kategori:Songar frå 1500-talet
Kategori:Glen Campbell-songar
Kategori:Jeff Beck-songar