Jean Binta Breeze

Jean Binta Breeze MBE (}}), opphavleg Jean Lumsden, var ein jamaicansk-britisk diktar, songar og forteljar. Breeze har framført verka sine i Karibia, Nord-Amerika, Europa, Søraust-Asia og Afrika. Ho verka også som teaterdirektør, koreograf, skodespelar, lærar og mentor, og som redaktør for Critical Quarterly i London. 

Liv 
Breeze blei fødd som Jean Lumsden i landsbyen Pattyhill i Hanover Parish nordvest på Jamaica,
der ho også voks opp.
Ho var ei av fire systrer. I store delar av barndommen blei ho oppfostra av besteforeldra sine, som var gardbrukarar.
Faren arbeidde i byen som helseinspektør, og mora studerte for å bli sjukepleiar og jordmor.
Mora lærte henne ei rekkje dikt utanåt, og ho framførte dikt frå ho var lita. Som tolvåring las ho opp «If» av Kipling for ein konkurranse, men sjølv har ho trekt fram framføringar av verka til den lokale diktaren Louise Bennet, «Miss Lou», som særskild inspirerande. Inspirert av dikta byrja ho også å skriva sjølv, og fekk sine første to dikt utgjeve i skuleavisa som elleveåring.

Jean gjekk ut frå Rusea’s High School. Ho gifta seg atten år gammal med sin tidlegare geografilærar, Brian Breese, i 1974, og paret fekk ein son saman. Dei skilde lag i 1978, men ho nytta etternamnet hans med ein endra stavemåte, Breeze, som diktar. 
Medan ho var gift virka Breeze som lærar ved vidaregåande skular rundt heimstaden i fem år.
Ho var også kulturkoordinator, og arbeidde for Jamaica Cultural Development Commission.

Seinare studerte Breeze ved Jamaica School of Drama i Kingston med Michael Smith og Oku Onuora.Larkin, Colin (1998), The Virgin Encyclopedia of Reggae, Virgin Books, , s. 36. 
Under studietida tok ho i bruk det afrikanske namnet Binta, som skal bety 'nær hjartet'. 
I 1977 var ho med på å skipa teatergruppa Sistren.

Frå 1979 til 1981 budde ho i Clarendon, der ho var del av ei rastafari-gruppe som la vekt på sjølvberging og jordbruk.
Her fekk ho sitt andre barn, ei dotter. Seinare i livet fekk ho ei dotter til.
Rundt denne tida byrja teikn på ein mental sjukdom å visa seg. Ho gjekk gjennom fleire nervøse samanbrot, og fekk etterkvart behandling for schizofreni.

Breeze byrja å laga eigne dikt på 1970-talet, og etterkvart også å framføra og spela dei inn.«Jean Binta Breeze», British Council, Literature.
Ho hadde sin første opptreden i Montego Bay i 1981 saman med dub-diktaren Mutabaruka. Fleire av songane hennar blei spelt på jamaicansk radio.

mini|Jean Binta Breeze ved litteraturfestivalen Humber Mouth i 2007.

Ho gav ut si første diktsamling, Answers, i 1983. Ho vitja London tidleg i 1985 etter å ha blitt invitert av diktaren Linton Kwesi Johnson, og hadde sin første britiske opptreden ved International Book Fair of Radical Black and Third World BooksMichael Reckord, "Jean Breeze: 'Poetry Has Been My Life'", The Jamaica Gleaner, 17. januar 2014.Sara Taukolonga, "Making Poetry Seem Like A Breeze" , The Voice, 13. august 2011. i mars det året.Sarah White, Roxy Harris and Sharmilla Beezmohun (red.), A Meeting of the Continents: The International Book Fair of Radical Black and Third World Books – Revisited. History, Memories, Organisation, and Programmes 1982–1995, London: New Beacon Books, 2005, p. 197. Ho vende tilbake til London i september 1985, og underviste i teater ved Brixton College i to år. Deretter slutta ho som lærar for å kunna opptre som diktar på fulltid. Ho busette seg seinare i Leicester i England."Poet is set to share her skill", Leicester Mercury, 19. februar 2010. Ho opprettheldt også kontakten med Jamaica, og enda opp med å bu nokre månadar om gongen i kvart land.

Breeze gav ut diktsamlinga Ryddim Ravings i 1988 på Race Today Collective. Seinare skreiv ho manus for Hallelujah Anyhow, eit samarbeid mellom  British Film Institute og Channel 4. Ho gav også fleire album. Ho bidrog på Woman's Talk (1986), og spelte inn  Tracks i 1991 med Dennis Bovell's Dub Band.

Ho opptredde på turnear, mellom anna med litteraturgruppa Renaissance One,{{citation|title=
Supported artists — Renaissance One
|url=http://www.renaissanceone.co.uk/jean-binta-breeze/ og ved årlege tilstellingar som Black History Month, festivalar som Glastonbury,
Reggae Geel,
London Liming, Marxism Festival og Ilkley Literature Festival, og ved markeringar, som femtiårsmarkeringa for «Windrush»-seglinga frå Jamaica til Storbritannia i 1998,
og feiringa av syttiårsdagen til den amerikanske forfattaren Maya Angelou. Ho samarbeidde også med den afroamerikanske  a cappella-gruppa Sweet Honey in the Rock.

Verk
Stil

Breeze byrja å dikta på same tid som dub-poesi, ei blanding av tala ord og reggae-rytmar, voks fram på Jamaica. Ho er ofte blitt omtalt som den første kvinna til å opptre innan  sjangeren. Ho skreiv sjølv om vanskane med å ta del i denne mannsdominerte sjangeren, som ho opplevde som avgrensande, og har seinare utvida eller fjerna seg frå han. Ho brukt også andre musikkformer i arbeidet sitt, som jazz, blues, mento og kaiso.

Breeze blanda også lyrikk og andre litteratursjangrar. Diktframføringane hennar var ofte følgde av forteljingar. På same vis blandar boka The Fifth Figure lyrikk og prosa. Boka er delt inn i seksjonar basert på den jamaicanske kvadriljedansen.

Breeze dikta delvis på standard engelsk og delvis på jamaicansk patwa (patois). Dikta hennar var skrivne for framføring, ofte til jamaicansk musikk.

Tema
mini|Kvinne med bør på hovudet på Jamaica, fotografert ein gong mellom 1875 og 1940.
Breeze skreiv mykje om enkeltliv og kjensler, særleg om erfaringane til afrikanskætta kvinner i Jamaica og Storbritannia. Ho henta ofte bilde frå jamaicansk landsbygd og natur, og skildrar typisk arbeidarkvinner. The Fifth Figure tek for seg liva til fem generasjonar kvinner som flytter mellom Jamaica, Afrika og Europa.
Ho tok også opp politiske og historiske emne, som krig, undertrykking og utviklingshjelp. 
Ho byrja diktinga si til støtte for People’s National Party og Michael Manley sitt forsøk på å utvikla eit sosialdemokrati på Jamaica.
«Aid Travels With a Bomb» blei til dømes skrive då Jamaica ba om hjelp frå det internasjonale pengefondet.

Ho skreiv fleire dikt inspirert av personar, som «On Your Passing» om aktivisten og forfattaren C.L.R. James,
«Song For Lara» om cricketspelaren Brian Lara, «Upstream» om songaren Stevie Wonder og «Seasons» om diktaren Linton Kwesi Johnson.

Jean Binta Breeze hadde schizofreni sidan tidleg i tjueåra. Eit av dei best kjende diktar hennar, «Riddym Ravings (the mad woman’s poem)», var inspirert av denne lidinga. I eit radiointervju i 2011 fortalde ho at ho berre kunne skriva når ho var frisk, og at det siste utbrotet hennar hadde redusert evne hennar til å opptre.Elisabeth Mahoney, «Radio review: Out of the Vortex», The Guardian, 8. februar 2011. 

Nokre av dikta til Breeze var inspirerte av rastafarianismen, som «Tweet Tweet», som viser til Bob Marley og Zion. Andre hadde bibelsk inspirasjon, som «Spring Cleaning»
og «Planted by the waters».
«Isaiah» blanda Bibel og rastafarianisme med den moderne Midtausten-konflikten.

Breeze henta også inspirasjon frå Chaucer og moderne engelske stader, som i «The Wife of Bath in Brixton Market», og lokal engelsk dialekt, som «Mi Duck».

Prisar og utmerkingar
I 2003 blei Breeze tildelt eit NESTA-Fellowship over to år ved Cambridge.

Ho blei utnemnd til Honorary Creative Writing Fellow ved School of English ved University of Leicester.Honorary Creative Writing Fellows, School of English, University of Leicester.

I 2012 blei ho utnemnd til Member of the Order of the British Empire (MBE) i dronninga sine Birthday Honours for bidrag til litteraturen.Queen's birthday honour's list 2012: MBE, The Guardian, 16 juni 2012.

I august 2018 blei Breeze gjeven ein Lifetime Achievement Award ved Jamaica Poetry Festival.

Breeze har påverka diktarar som Patience Agbabi, Zena Edwards og Jane King.

Verk

Diktsamlingar
Answers (1983)
Riddym Ravings and Other Poems (Race Today Publications, 1988) red. Mervyn Morris
Spring Cleaning (Virago Publishing, 1992)
On the Edge of an Island (Bloodaxe Books, 1997)
Song Lines (1997)
The Arrival of Brighteye and Other Poems (Bloodaxe Books, 2000)
The Fifth Figure (Bloodaxe Books, 2006)
Third World Girl: Selected Poems (Bloodaxe Books, 2011), med liveframførings-DVD
The Verandah Poems (Bloodaxe Books, 2016)

Album
Riddym Ravings (1987), ROIR
Tracks (1991), LKJ
Hearsay (1994)
Riding on de Riddym (1997), 57 Productions
Eena Me Corner (2010), Arroyo Rec.

Filmmanus
 Hallelujah Anyhow!, vist ved British Film Festival i 1990, kringkasta på Channel 4

Merknadar

Kjelder

Bibliografi

Delar av denne artikkelen bygger på «Jean "Binta" Breeze» frå ,  den 4. oktober 2017.  

Bakgrunnsstoff
Jean Binta Breeze ved Bloodaxe Books
Jean Binta Breeze. Presentasjon ved British Council
 Jean "Binta" Breeze ved Poetry Archive
 A Conversation with Jean "Binta" Breeze  ved www.57productions.com

Dikt og framføringar
Jean ‘Binta’ Breeze performs her celebrated poem ‘Simple Tings’. Tekst, opptak og omtale ved The Forum, BBC
Spring Cleaning. Framføring ved The Poetry Station.
Poem of the week: Tweet Tweet by Jean ‘Binta’ Breeze. Dikt og tolking i The Guardian.
Isaiah ved Socialist Worker
Jean Binta Breeze. Liste over opptredenar ved spokenwordarchive.org.uk

Kategori:Jamaicanske diktarar
Kategori:Jamaicanske songarar
Kategori:Britar av jamaicansk opphav
Kategori:Britar av karibisk opphav
Kategori:Forfattarar frå 1900-talet
Kategori:Forfattarar frå 2000-talet
Kategori:Utvalde artiklar 2019