Oslogjengen

Oslogjengen var ei motstandsgruppe i Noreg under andre verdskrigen som dreiv sabotasjeverksemd i perioden 1943 til 1945.

MedlemmarISBN 82-458-0714-1 Christensen, Jan (2008) Oslogjengen - Europas beste sabotørgruppe, Orion forlag, Oslo

  Namn  Fødd/død  Merknad  Dekknamn  Anna merknad Gunnar Sønsteby  1918 - 2012  leiar  "Kjakan", "Nr.24"   Andreas Aubert  1910 - 1956     Viggo Axelssen   1912 - 1982       † Gregers Gram  1917 - 1944   "Karl Johan"  Drept i bakhaldsåtak på Plasskaféen, 13. november 1944  Henrik Hop  1918 - 1988      William Houlder  1917 - 1984      Max Manus  1914 - 1996   "Tollef", "Nr.12"   Martin Olsen  1920 - 1979      Arthur Pevik  1915 - 1974     Birger Rasmussen  1920 - 2007     † Tor Stenersen  1917 - 1944    Arrestert 1943, skoten under fluktforsøk.  † Edvard Tallaksen  1918 - 1944   Finn  Tatt til fange under bakhaldsåtaket på Plasskaféen 13. november 1944; 
tok sjølvmord på Akershus festning to veker seinare for å ikkje røpe noko om motstandsrørsla under tortur. 

Gruppa stod for fleire militære oppdrag under krigen. Mellom anna "Operasjon Mardonius" (1943) og aksjonen mot Arbeidstenesta sine lokale i Oslo (1944). Manus og Gram dreiv òg propagandaverksemd gjennom «Operasjon Derby» og åtak på tyske skip gjennom «Operasjon Bundle». Oslogjengen stod òg for likvidasjonen av sjefen for tryggingspolitiet i Noreg, Karl A. Marthinsen, 8. februar 1945. Denne likvideringa vart utført av gruppeeininga «Buzzard», som bestod av Aubert og Hop

Då kongefamilien kom tilbake til Noreg 7. juni 1945, fekk Oslogjengen ansvar for tryggleiken deira. Dette vart påskjønna med  H.M. Kongens Erindringsmedalje med spenne «1940–1945». Gram, Stenersen og Tallaksen vart alle påskjønna med Krigskrossen med sverd post mortem.

Kjelder

Kategori:Noreg under andre verdskrigen