Doris Lessing

Doris May Lessing ()Doris Lessing er død, aftenposten.no var ein britisk forfattar.

Ho fekk Nobelprisen i litteratur for 2007 med grunngjevinga at ho er «den kvinnliga erfarenhetens epiker, som med skepsis, hetta och visionär kraft har tagit en splittrad civilisation till granskning.»"that epicist of the female experience, who with scepticism, fire and visionary power has subjected a divided civilisation to scrutiny".Nobeltildelinga i 2007 på nobelprize.org
I 2001 varn ho David Cohen-prisen for livslang prestasjon i britisk litteratur. I 2008 rangerte avisa The Times henne på femteplassen på ei liste over «Dei 50 største britiske forfattarane sidan 1945.» (5. januar 2008): «The 50 greatest British writers since 1945», The Times.

Lessing var fødd i Kermanshah i Persia og voks opp i Sør-Rhodesia. Ho slo seg ned i London i 1949 og den første romanen hennar, The Grass Is Singing, kom ut året etter. Gjennombrotet sitt fekk ho med The Golden Notebook (1962).

 Bakgrunn 

Doris Lessing var dotter av kaptein Alfred Tayler og Emily Maude Tayler (fødd McVeagh). Foreldra var britiske,  men Lessing blei fødd i Kermanshah i dåverande Persia, der faren arbeidde for Imperial Bank of Persia. Foreldra hadde møtt kvarandre på Royal Free Hospital i London der faren, som hadde kjempa i første verdskrigen, kom seg etter amputasjonen av ein fot. Mora var sjukepleiar der. 

I 1925 flytta familien til den britiske kolonien Sør-Rhodesia (no Zimbabwe) for å dyrka mais rundt 400 hektar villmark som faren hadde kjøpt. Gardbruket var hardt og gav lite inntekter.

Doris gjekk på ein katolsk skule i den sør-rhodesiske hovudstaden Salisbury (no Harare).Carol Simpson Stern. Doris Lessing Biography. biography.jrank.org. Henta 11. oktober 2007. Som trettenåring slutta ho på skulen og tok deretter han om utdanninga si på eiga hand. Ho forlét heimen då ho var femten og arbeidde som barnepassar. Ho byrja lesa stoff om politikk og sosiologi som arbeidsgjevaren gav henne. På denne tida byrja ho også å skriva.

I 1937 flytta Doris til Salisbury for å bli telefonist. Ho blei gift med Frank Wisdom, som ho fekk to barn med (John, fødd i 1940 og Jean, fødd i 1941). Ekteskapet enda i 1943.

Doris var blitt med i den vensteorienterte Left Book Club, der ho møtte sin framtidige andre ektemann, Gottfried Lessing. Dei fekk eit barn saman,  (Peter, føddi 1946), men skilde lag i 1949. Doris Lessing gifta seg ikkje opp att. Ho hadde eit forhold til RAF-mannen John Whitehorn (bror til journalisten Katharine Whitehorn), som var stasjonert i Sør-Rhodesia, oog skreiv nitti brev til han mellom 1943 og 1949.

I 1949, etter oppløysinga av det andre ekteskapet sitt, flytta Lessing til London for å bli forfattar og engasjera seg politisk. Ho tok med seg yngstesonen Peter, men lét dei to eldste barna bli verande igjen i Afrika med faren Frank Wisdom.«Lowering the Bar. When bad mothers give us hope», Newsweek, 6. mai 2010. Henta 9. mai 2010. I London engasjerte ho seg i kampanjar mot atomvåpen og apartheid, noko som gjorde at ho blei bannlyst frå Sør-Afrika og Rhodesia i 1956. Same året, etter den sovjetiske invasjonen av Ungarn, forlét ho kommunistpartiet. På 1980-talet engasjerte ho seg mot den sovjetiske okkupasjonen av Afghanistan.«Doris Lessing blows the veil of romanticism off Afghanistan», The Christian Science Monitor, 14. januar 1988. 

21. august 2015 blei delar av overvakingsmappa til Lessing, utført av MI5 og MI6, gjort offentlegShirbon, Estelle, «British spies reveal file on Nobel-winner Doris Lessing» , Reuters, 21. august 2015. Rapporten viste at Lessing blei overvaka i rundt tjue år, frå byrjinga av 1940-åra. Grunnen skal ha vore tilknytinga hennar til kommunismen og den anti-rasistiske aktivismen hennar.Norton-Taylor, Richard, «MI5 spied on Doris Lessing for 20 years, declassified documents reveal», The Guardian, 21. August 2015. 

Forfattarskap
Doris Lessing byrja selja soger til blad då ho var femten. Ho gav ut sin første roman, The Grass Is Singing, i 1950. Boka skildra oppveksten hennar i Sør-Rhodesia.
Verket som gjorde henne internasjonalt kjend, The Golden Notebook, kom ut i 1962. Gjennom karrieren sin gav ho ut over 50 romanar, nokre av dei under pseudonym.

Forfattarskapen til Lessing er gjerne delt inn i tre ulike fasar:

I den kommunistiske fasen sin (1944–56) skreiv Lessing hovudsakleg radikal litteratur om samfunnstilhøve, eit tema ho kom tilbake til i The Good Terrorist (1985). 

Frå 1956 til 1969 hadde ho ein psykologisk fase som omfatta Golden Notebook og Children of Violence-kvartetten.

Seinare kom ein sufi-inspirert fase som ho brukte i Canopus in Argos, ein serie av science fiction (eller space fiction, som ho sjølv føretrekte).

I 1982 gav Lessing ut to romanar under pseudonymet Jane Somers for å demonstrera kor vanskeleg det kunne vera for nye forfattarar å få verka sine gjevne ut. Romanane blei refuserte av Lessing sin eigen forleggjar, men blei godtekna av ein annan i Storbritannia, Michael Joseph, og av Alfred A. Knopf i USA. The Diary of a Good Neighbour kom ut i 1983 og If the Old Could i 1984, begge under namnet Jane Somers. I 1984 blei begge romanane gjevne ut som ei bok med tittelen The Diaries of Jane Somers: The Diary of a Good Neighbour and If the Old Could og med Doris Lessing oppgjeven som forfattar.Hanft, Adam. «When Doris Lessing Became Jane Somers and Tricked the Publishing World (And Possibly Herself In the Process)». The Huffington Post, 10. november 2007. Updated May 25, 2011. Henta 7. september 2017.

 Prisar og utmerkingar 
1954: Somerset Maugham Award for Five Short Novels
1976: Prix Médicis étranger 
1981: Österreichischer Staatspreis für Europäische Literatur
1982: Shakespeare-Preis der Alfred Toepfer Stiftung F. V. S., Hamburg 
1986 WH Smith Literary Award 
1987: Palermo Prize
1987: Premio Internazionale Mondello
1989: Premio Grinzane Cavour
1995: James Tait Black Memorial Prize for biography 
1995: Los Angeles Times Book Prize 
1999: Premi Internacional Catalunya
1999: Order of the Companions of Honour 
2000:  Companion of Literature of the Royal Society of Literature 
2000: den britiske Order of the Companions of Honour
2001: David Cohen Prize
2001: Premio Príncipe de Asturias
2002: S.T. Dupont Golden PEN Award
2007: Nobelprisen i litteratur
2008: Den sørafrikanske Mapungubwe-ordenen i gull

 Bibliografi 
(lista over norske titlar er ikkje uttømmande)

 1950:  The Grass Is Singing  - norsk tittel Det synger i gresset
 1951: This Was the Old Chief's Country - noveller
 1952-1969: Serien  Children of Violence:
 1952: Martha Quest 
 1954: A Proper Marriage 
 1958: A Ripple from the Storm 
 1965: Landlocked 
 1969: The Four-Gated City
 1957: Going Home (memoar)
 1957: The Habit of Loving - noveller 
 1960: In Pursuit of the English (sakprosa)
 1962: The Golden Notebook - norsk tittel Den gyldne notatbok
 1963: A Man and Two Women - noveller
 1964: African Stories - noveller

 Om kattar:
 1967: Particularly Cats (noveller og essays) (1967)
 2000: The Old Age of El Magnifico (noveller og essay)  (2000)

 1971: Briefing for a Descent into Hell - nominert til Bookerprisen, norsk tittel: Instrukser for en nedstigning i Helvete.
 1972: The Temptation of Jack Orkney and other Stories - noveller
 1973: The Summer Before the Dark - norsk tittel: Sommeren før mørket
 1974: A Small Personal Voice- essay
 1974: Memoirs of a Survivor
 1979-1983: Serien  Canopus in Argos Archives:
 1979: Shikasta (1979) Norsk tittel: Shikasta
 1980: The Marriages Between Zones Three, Four and Five - norsk tittel Ekteskapene mellom Sone tre, fire og fem
 1980: The Sirian Experiments - norsk tittel Siriuseksperimentene
 1982: The Making of the Representative from Planet 8 - norsk tittel Representanten  fra planet 8
 1983: Documents Relating to the Sentimental Agents in the Volyen Empire - norsk tittel:  De sentimentale  agentene i Volyen-imperiet
 1978: Stories - noveller

 Under pseudonymet Jane Somers:
 1983: The Diary of a Good Neighbour
 1984: If the Old Could... - norske tittel Jane Somers' dagbøker
 1985: The Good Terrorist - nominert til Bookerprisen, norsk tittel: Den gode terroristen
 1987: Prisons We Choose to Live Inside - essay
 1988:  The Fifth Child - norsk tittel Det femte barnet
 1992: African Laughter: Four Visits to Zimbabwe - erindringar
 1994: Conversations (intervju, redigert av Earl G. Ingersoll)

 Sjølvbiografiar:
 1994: Under My Skin: Volume One of My Autobiography, to 1949 - norsk tittel: Under huden
 1997: Walking in the Shade: Volume Two of My Autobiography 1949 to 1962
 1995: Spies I Have Known (samling)
 1996: The Pit (samling)

Seinare verk:
 1999: Mara and Dann
 Ben, in the World  
 2001: The Sweetest Dream
 2003: The Grandmothers : Four Short Novels
 2005: The Story of General Dann and Mara's Daughter, Griot and the Snow Dog
 2008: Alfred and Emily

Kjelder
 Referansar 

Denne artikkelen bygger på «Doris Lessing» frå ,  den 9. mars 2018.  

 Bakgrunnsstoff 

 dorislessing.org   
 Intervju med Lessing i NY Times 1982
 a notorious life SALON INTERVIEW 1997: DORIS LESSING talks about the illusions of communism, political correctness and why the sexual revolution backfired
Joyce Carol Oates on Doris Lessing
Vår tids Virginia Woolf - Kronikk i Aftenposten 10. desember 2007 av Jakob Lothe
The Small Personal Voice. Foredrag i serien «Opplysningstid» under Norsk Litteraturfestival på Lillehammer 2008. Publisert i Bokvennen nr 4, 2008

Kategori:Britiske forfattarar
Kategori:Engelskspråklege forfattarar
Kategori:Britiske nobelprisvinnarar
Kategori:Nobelprisen i litteratur
Kategori:Kvinnelege forfattarar frå 1900-talet
Kategori:Folk frå Kermanshah
Kategori:Folk frå Harare