Tannvaktlar

Tannvaktlar er små fuglar i «den nye verda», berre fjernt i slekt med vaktlar i «den gamle verda», men kalla opp etter vaktlane  grunna liknande utsjånad og levemåte. Dei amerikanske artene er plassert i sin eigen familie Odontophoridae, medan vaktlar i den gamle verda høyrer til i fasanfamilien, Phasianidae. Leveområdet for tannvaktlar spenner frå Canada i nord ned til sørlege Brasil, og ein art, kaliforniavaktel, er dessutan introdusert på New Zealand. Artane i familien har tilpassa seg ulike habitat og varmt klima, frå tropisk regnskog til ørkenar, jamvel om nokre artar er i stand til å overleve ved særs låge temperaturar. Det finst 33 artar i ti slekter.Gjeld Clementslista. IOC-lista, versjon 2.4 frå International Ornithological Congress reknar 34 artar i 10 slekter, og tar med Ptilopachus, som tidlegare var klassifisert i fasanfamilien.

mini|venstre|Svartbukvaktel, Callipepla gambelii
Tannvaktlar har generelt korte venger, nakke og hale, men fuglane i slekta Dendrortyx har lange halar. Nebba er korte, lett bua og tagga. Beina er korte og kraftige, og manglar sporar slik som mange hønsefuglar, Galliformes, i den gamle verda har. Sjølv om dei er i stand til korte og kraftfulle flygingar, vil tannvaktlar føretrekke å bruke beina, del vil springe frå farar eller skjule seg, og flyg opp eksplosjonsarta berre som ein siste utveg. Fjørdrakta varierer frå kjedeleg til spektakulær, og hos mange artar finn ein ornamentale emblem eller fjører på hovudet. Det viser moderat kjønnsdimorfisme i fjørdrakt, der hannar har ljosare drakt enn hoer.

Tannvaktlar er skye, dagaktive fuglar som lever på bakken, sjølv skogvaktlar,  Dendrortyx, som kviler i høge tre beitar generelt hovudsakleg nede på bakken. Dei er generalistar med omsyn til kosthaldet, tek insekt, frø, vegetasjon og knollar. Ørkenlevande artar tar særleg mykje frø.

Det meste av kunnskapen om forplantingsbiologien til tannvaktlar kjem frå nordamerikanske artar, som har vore betre undersøkt enn dei neotropiske. Fuglane i familien er generelt rekna å vere monogame, og reiret blir bygd på bakken. Som typisk innanfor Galliformes tel kullet mange egg, frå 3-6 egg for skogvaktlar, til så høgt som 10-15 for nordkrattvaktel. Ruginga tar frå 16 til 30 dagar avhengig av art. Ungane er godt utvikla ved klekking og kjem raskt ut av reiret for å følgje foreldra i store familiegrupper.

Nordkrattvaktel og kaliforniavaktel er populære jaktfuglar, mange blir tatt av jegerar, men desse artene har òg fått utvida leveområde for å møte etterspurnaden etter jakt og dei er ikkje truga. Nokre artar er truga av menneskeleg aktivitet, slik som gråstrupeskogvaktel i Mexico, som er truga av tap av habitat og ulovleg jakt. 
Artsliste
Tannvaktlar i rekkjefølgje etter Clementslista versjon 6.8 frå august 2013 med norske namn etter Norske navn på verdens fugler.
Slekt Ptilopachus
 Klatrehøne, Ptilopachus petrosus, Stone Partridge, LC, Gmelin, 1789
 Iturifrankolin, Ptilopachus nahani, Nahan's Francolin, EN, Dubois, 1905

Slekt Dendrortyx
 Gråstrupeskogvaktel, Dendrortyx barbatus, Bearded Wood-Partridge, VU, Gould, 1846
 Svartstrupeskogvaktel, Dendrortyx macroura, Long-tailed Wood-Partridge, LC, Jardine & Selby, 1828
 Kvitstrupeskogvaktel, Dendrortyx leucophrys, Buffy-crowned Wood-Partridge, LC, Gould, 1844

Slekt Oreortyx
 Spirvaktel, Oreortyx pictus, Mountain Quail, LC, Douglas, 1829

Slekt Callipepla
 Skjelvaktel, Callipepla squamata, Scaled Quail, LC, Vigors, 1830
 Sinaloavaktel, Callipepla douglasii, Elegant Quail, LC, Vigors, 1829
 Kaliforniavaktel, Callipepla californica, California Quail, LC, Shaw, 1798
 Svartbukvaktel, Callipepla gambelii, Gambel's Quail, LC, Gambel, 1843

Slekt Philortyx
 Bandvaktel, Philortyx fasciatus, Banded Quail, LC, Gould, 1844

Slekt Colinus
 Nordkrattvaktel, Colinus virginianus, Northern Bobwhite, NT, Linné, 1758
 Mayakrattvaktel, Colinus nigrogularis, Black-throated Bobwhite, LC, Gould, 1843
 Sørkrattvaktel, Colinus cristatus, Crested Bobwhite, LC, Linné, 1766

Slekt Odontophorus
 Bruntannvaktel, Odontophorus gujanensis, Marbled Wood-Quail, NT, Gmelin, 1789
 Gråtannvaktel, Odontophorus capueira, Spot-winged Wood-Quail, LC, Spix, 1825
 Svartkinntannvaktel, Odontophorus melanotis, Black-eared Wood-Quail, LC, Salvin, 1865
 Masketannvaktel, Odontophorus atrifrons, Black-fronted Wood-Quail, VU, Allen, 1900
 Rustpannetannvaktel, Odontophorus erythrops, Rufous-fronted Wood-Quail, LC, Gould, 1859
 Kastanjetannvaktel, Odontophorus hyperythrus, Chestnut Wood-Quail, NT, Gould, 1858
 Mørkryggtannvaktel, Odontophorus melanonotus, Dark-backed Wood-Quail, VU, Gould, 1860
 Rustbrysttannvaktel, Odontophorus speciosus, Rufous-breasted Wood-Quail, NT, Tschudi, 1843
 Tacarcunatannvaktel, Odontophorus dialeucos, Tacarcuna Wood-Quail, VU, Wetmore, 1963
 Kragetannvaktel, Odontophorus strophium, Gorgeted Wood-Quail, EN, Gould, 1844
 Venezuelatannvaktel, Odontophorus columbianus, Venezuelan Wood-Quail, NT, Gould, 1850
 Svartbrysttannvaktel, Odontophorus leucolaemus, Black-breasted Wood-Quail, LC, Salvin, 1867
 Diamanttannvaktel, Odontophorus balliviani, Stripe-faced Wood-Quail, LC, Gould, 1846
 Stjernetannvaktel, Odontophorus stellatus, Starred Wood-Quail, LC, Gould, 1843
 Flekktannvaktel, Odontophorus guttatus, Spotted Wood-Quail, LC, Gould, 1838

Slekt Dactylortyx
 Songvaktel, Dactylortyx thoracicus, Singing Quail, LC, Gambel, 1848

Slekt Cyrtonyx
 Aztekvaktel, Cyrtonyx montezumae, Montezuma Quail, LC, Vigors, 1830
 Zapotekvaktel, Cyrtonyx ocellatus, Ocellated Quail, VU, Gould, 1837

Slekt Rhynchortyx
 Gråbrystvaktel, Rhynchortyx cinctus, Tawny-faced Quail, LC, Salvin, 1876

 Kjelder 
 Denne artikkelen bygger på «New World quail» frå , den 2. juni 2010
Fotnotar

 Bakgrunnsstoff 

 Tannvaktar i videoopptak hos Internet Bird Collection


Kategori:Hønsefuglar