Målform

Målform eller standardspråk er ei form av eit språk som passar inn under ein språknormal, det vil seia eit sett fastsette reglar for ei språk. Ei målform kan vera ei offisiell språkform som er normert av eit språkråd, ei form som byggjer på ein standard dialekt eller ei språkform som blir rekna som vanleg i offentleg diskurs. Omgrepet kan omfatta både normert talemål og skriftspråk, som i mange høve vil likna kvarandre.

Standardspråk har gjerne felles anerkjend grammatikk, ortografi og uttale (ofte med ulike variantar). Dei kan ha status som offisielt språk og bli brukt i offentlege samanhengar som skule, lovar og rettssystem, ha ein litterær kanon og bli normerte av institusjonar, som språkråd, universitet eller utgjevarar. Dei har gjerne utbreidd bruk og aksept innan samfunnet dei er standardspråk i. 

 Målform i Noreg 

mini|Målformer etter kommune

På norsk skil ein mellom målform, ulike måtar å skriva på, og målføre, ulike måtar å snakka på. Noreg har to offisielle målformer, bokmål og nynorsk. Desse to målformene er jamstilte i all offentleg kommunikasjon, men bokmål er desidert mest brukt. 

Normene for bokmål og nynorsk er definerte av to sett med retningslinjer som styresmaktene i Noreg har vedteke for korleis ein bør skriva norsk. Høgnorsk og riksmål er to andre, uoffisielle målformer.

 Kjelder 

 målform i Store Norske Leksikon
 Hva er bokmål i Språknytt ved sprakradet.no

 Denne artikkelen bygger på «Standard language» frå , den 14. mai 2012. 
  oppgav desse kjeldene:
 Baugh, Albert C. and Thomas Cable. 2002. A History of the English Language, fifth ed. (London: Routledge)
 Blake, N. F. 1996. A History of the English Language (Basingstoke: Palgrave)
 Joseph, John E. 1987. Eloquence and Power: The Rise of Language Standards and Standard Languages (London: Frances Pinter; New York: Basil Blackwell)
 Smith, Jeremy. 1996. An Historical Study of English: Function, Form and Change (London: Routledge)
 Vahid, Ranjbar The standard language of Kurdish, Iran: Naqd-hall 2008