Cilvēkkapitāls

Cilvēkkapitāls ir indivīdu vai sabiedrības kopumā uzkrāto zināšanu, prasmju, kompetenču, pieredzes un veselības kopums, kas tiek izmantots ekonomiskajā, sociālajā un politiskajā darbībā un veicina produktivitāti un attīstību. Tas tiek uzskatīts par vienu no galvenajiem ražošanas faktoriem mūsdienu zināšanu ekonomikā.

Cilvēkkapitāls veidojas izglītības, profesionālās apmācības, darba pieredzes, kā arī veselības aprūpes un sociālās vides ietekmē. Ieguldījumi cilvēkkapitālā, piemēram, izglītības pieejamības paplašināšana vai prasmju pilnveide, tiek interpretēti kā ilgtermiņa investīcijas, kas palielina gan indivīdu ienākumu potenciālu, gan valsts ekonomisko konkurētspēju.

Ekonomikas teorijā cilvēkkapitāla jēdziens tiek izmantots, lai skaidrotu ienākumu atšķirības, darba ražīguma pieaugumu un ekonomisko izaugsmi. Politikas veidošanā tas kalpo par pamatu izglītības, nodarbinātības un sociālās politikas stratēģijām. Vienlaikus kritiskās pieejas norāda, ka pārmērīga cilvēkkapitāla instrumentalizācija var mazināt izglītības kultūras un pilsonisko dimensiju, reducējot cilvēku uz ekonomisku resursu.

No socioloģiskā un antropoloģiskā skatpunkta cilvēkkapitāls ir cieši saistīts ar sociālo kapitālu un kultūras normām, kas ietekmē zināšanu nodošanu, sadarbību un inovāciju spēju sabiedrībā.

 Ārējās saites 

Kategorija:Ekonomikas teorija
Kategorija:Socioloģija
Kategorija:Izglītība