Ilmeņa slovēņi

Ilmeņa slovēņi (senaustrumslāvu: словѣне ильменꙗне) ir 8.—11. gadsimta rakstos sastopams apzīmējums austrumslāvu cilšu savienībai, kas dzīvoja ap Ilmeņa ezeru mūsdienu Krievijas ziemeļrietumos, galvenokārt Volhova baseinā. Tie tiek uzskatīti par vienu no galvenajiem elementiem Novgorodas zemes iedzīvotāju un ziemeļu krievu etnoģenēzē.

Svarīgākais Ilmeņa slovēņu politiskais un kultūras centrs bija Novgoroda, kas jau agrajos viduslaikos kļuva par nozīmīgu tirdzniecības un varas centru Austrumeiropā. Hronikās līdzās slovēņiem bieži tiek minētas arī citas reģiona ciltis — čudi, kriviči un merji.

Par Ilmeņa slovēņiem ziņas galvenokārt sniedz «Pagājušo laiku hronika», kur tie minēti kā viena no ciltīm, kas piedalījās varjagu aicināšanā 9. gadsimtā. Hronikā tie aprakstīti kā atšķirīga grupa ar savu teritoriju, paražām un politisko organizāciju.

Arheoloģiskie un lingvistiskie dati saista Ilmeņa slovēņus ar ziemeļu austrumslāvu kultūru kompleksu, kurā nozīmīgu loma bija Baltijas—Volgas tirdzniecības ceļam. Materiālā kultūra liecina par ciešiem sakariem ar skandināviem, somugriem un citām austrumslāvu grupām.

Kategorija:Austrumslāvi
Kategorija:Krievijas vēsture