Lunāri solārais kalendārs

Lunāri solārais jeb Mēness-Saules kalendārs ir laika skaitīšanas sistēma, kuras pamatā ir gan Mēness fāžu cikls (sinodiskais mēnesis), gan Saules gads (tropiskais gads). Šāda veida kalendāros mēneši seko Mēness ciklam, bet, lai kalendārs nesāktu krasi atšķirties no gadalaikiem, tajā regulāri tiek ievietoti papildu mēneši vai dienas, saskaņojot to ar Saules gadu.

 Darbības princips 
Lielākajā daļā lunāri solāro kalendāru gads sastāv no 12 mēnešiem. Tā kā 12 mēness mēneši kopā ir aptuveni 354 dienas gari, tie ir par aptuveni 11 dienām īsāki nekā Saules gads (365 dienas). Lai novērstu kalendāra novirzīšanos no gadalaikiem, tajā tiek izmantota interkalācija — periodiska papildu mēneša pievienošana.

Viens no vēsturiski nozīmīgākajiem saskaņošanas mehānismiem ir Metona cikls. Tas balstās uz novērojumu, ka 19 Saules gadi gandrīz precīzi atbilst 235 Mēness mēnešiem. Šajā 19 gadu periodā septiņas reizes tiek pievienots trīspadsmitais mēnesis, kas nodrošina, ka reliģiskie svētki vai lauksaimniecības cikli saglabā savu saikni ar konkrētu gadalaiku.

 Izmantošana 
Mūsdienās lunāri solāros kalendārus galvenokārt izmanto kultūras un reliģisko tradīciju uzturēšanai, jo ikdienas dzīvē dominē Gregora kalendārs. Nozīmīgākie piemēri ir:

 Ebreju kalendārs — nosaka ebreju svētku datumus.
 Ķīniešu kalendārs — izmanto tradicionālo svētku un horoskopu noteikšanai.
 Budistu kalendārs — plaši lietots Dienvidaustrumāzijā.
 Hinduistu kalendārs — ietver dažādas reģionālās Indijas kalendāru variācijas.

Turpretī islāma kalendārs ir tīrs Mēness kalendārs, kurā netiek veikta saskaņošana ar Saules gadu, tādēļ tā mēneši pakāpeniski pārvietojas cauri visiem gadalaikiem.

 Atsauces 

 Ārējās saites 

 Lunisolar calendar (angliski)

Kategorija:Kalendāri