Lietuvas Lielkņazistes pilsoņu karš (1432—1438)

Lietuvas Lielkņazistes pilsoņu karš (1432—1438) bija viens no Lietuvas pilsoņu kariem, kas 15. gadsimta pirmajā pusē Lietuvas Lielkņazistē pēc Vītauta Dižā nāves izcēlās starp Žigimantu un Švitrigaiļa piekritējiem par lielkņaza varu.

 Vēsture 

 Priekšvēsture 
Pēc Vītauta Dižā nāves 1430. gadā par Lietuvas lielkņazu bez Polijas Karalistes piekrišanas tika pasludināts Švitrigailis, kurš centās vājināt Polijas—Lietuvas ūniju un nostiprināt Lietuvas politisko patstāvību. Šī politika izraisīja pretestību Lietuvas katoļu magnātu vidū, kuri vēlējās ciešāku sadarbību ar Poliju.

 Kara sākums 
1432. gadā Lietuvā notika apvērsums, kurā Švitrigailis tika gāzts, bet par lielkņazu pasludināts Žigimants. Tomēr Švitrigailis saglabāja kontroli pār plašām teritorijām valsts austrumos un dienvidos, balstoties uz pareizticīgo augstmaņu atbalstu un sadarbojoties ar Livonijas ordeni.

 Karadarbība 
Pilsoņu kara laikā Lietuvas Lielkņaziste faktiski tika sašķelta divās daļās. Žigimants kontrolēja lietuviešu apdzīvotās zemes un saņēma militāru palīdzību no Polijas, savukārt Švitrigailis Polocas, Vitebskas un Smoļenskas zemēs 1432. gadā nodibināja Rutēnijas Lielkņazisti. Izšķirošais konflikta notikums bija Pabaiskas kauja 1435. gadā, kurā Žigimanta un Polijas spēki sakāva Švitrigaiļa un Livonijas ordeņa apvienoto karaspēku.

 Kara noslēgums 
Pēc sakāves Pabaiskā Švitrigaiļa politiskā ietekme strauji samazinājās, lai gan atsevišķas sadursmes turpinājās līdz 1438. gadam. Pilsoņu karš beidzās ar Žigimanta varas nostiprināšanos un Lietuvas ciešāku politisko integrāciju ar Poliju. 1440. gadā Žigimants tika nogalināts, un par lielkņazu kļuva Kazimirs IV Jagellons.

 Ārējās saites 

Kategorija:Baltkrievijas vēsture
Kategorija:Ukrainas vēsture
Kategorija:Lietuvas vēsture
Kategorija:Polijas vēsture