Kvislinga režīms

Kvislinga režīms (), oficiāli Nacionālā valdība (Den nasjonale regjering), bija Vidkuna Kvislinga vadīta kolaborantu marionešu valdība nacistiskās Vācijas okupētajā Norvēģijā Otrā pasaules kara laikā. Valdība pastāvēja no 1942. gada 1. februāra līdz 1945. gada maijam. Faktisko varu Norvēģijā saglabāja vācu nacista Jozefa Terbovena vadītais Norvēģijas reihskomisariāts.

 Vēsture 
 1940. gada apvērsums 
Vidkuns Kvislings, partijas Nasjonal Samling vadītājs, pirmo reizi mēģināja veikt apvērsumu pret Norvēģijas valdību 1940. gada 9. aprīlī, dienā, kad Vācija iebruka Norvēģijā. Plkst. 19:32 Kvislings ieradās NRK studijā un radio pārraidē pasludināja sevi par ministru prezidentu un pavēlēja nekavējoties pārtraukt jebkādu pretestību. Kvislings paziņoja, ka viņš un partija Nasjonal Samling pārņem varu Norvēģijā, jo Nīgārdsvolda kabinets ir "uzbangojis bruņotu pretestību un nekavējoties aizbēdzis". Kvislings arī paziņoja, ka pašreizējā situācijā "Nasjonal Samling kustības pienākums un tiesības ir pārņemt varu". Kvislings apgalvoja, ka Nīgārdsvolda kabinets ir atteicies no varas, lai gan tas ir pārcēlies tikai uz Elverumu, aptuveni 140 kilometru attālumā no Oslo, un risina sarunas ar vāciešiem.

Nākamajā dienā Vācijas vēstnieks Kurts Braiers devās uz Elverumu un pieprasīja karalim Hokonam VII atgriezties Oslo un oficiāli iecelt Kvislingu par ministru prezidentu. Hokons VII vilcinājās, sakot vēstniekam, ka Norvēģijas karaļi nevar paši pieņemt politiskus lēmumus. Vēlāk tajā pašā vakarā notikušajā kabineta sēdē Hokons VII paziņoja, ka viņš nevar ar tīru sirdsapziņu iecelt Kvislingu par ministru prezidentu, jo zinot, ka ne tauta, ne stortings viņam neuzticas. Hokons VII arī paziņoja, ka viņš labāk atteiktos no troņa, nekā apstiprinātu Kvislinga vadītu valdību. Līdz tam laikam ziņas par Kvislinga mēģinājumu veikt valsts apvērsumu bija sasniegušas Elverumu. Sarunas nekavējoties izjuka, un valdība vienbalsīgi ieteica Hokonam VII neiecelt Kvislingu par ministru prezidentu.

Kvislings mēģināja panākt Nīgārdsvolda kabineta arestu, taču virsnieks, kuram viņš bija uzdevis veikt arestu, ignorēja aresta orderi.Dahl 1999, 274. lpp. Arī mēģinājumi iegūt kontroli pār policijas spēkiem Oslo, izdodot pavēles policijas priekšniekam Kristianam Velhāvenam, cieta neveiksmi. Apvērsums pēc sešām dienām neizdevās, neskatoties uz Vācijas atbalstu pirmajās trīs dienās, un Kvislingam nācās atkāpties no amata, tādējādi Vācijas okupētajās Norvēģijas teritorijās nododot varu Administratīvajai padomei. Administratīvo padomi 15. aprīlī izveidoja Augstākās tiesas locekļi, un to atbalstīja Norvēģijas uzņēmēji, kā arī Bräuers kā alternatīvu Kvislinga Nasjonal Samling.

 Pagaidu valsts padomnieki 
1940. gada 25. septembrī Norvēģijas reihskomisārs Jozefs Terbovens, kurš 1940. gada 24. aprīlī bija nomainījis Kurtu Broieru augstākā civilā komandiera amatā Norvēģijā, pasludināja karaļa Hokona VII un Nīgārdsvolda kabineta gāšanu, aizliedzot visas politiskās partijas, izņemot Nasjonal Samling. Pēc tam, Terbovens iecēla amatos 11 pagaidu valsts padomnieku grupu no Nasjonal Samling, lai palīdzētu viņam pārvaldīt Norvēģiju. Lai gan pagaidu valsts padomnieki neizveidoja valdību, vāciešu mērķis bija tos izmantot, lai sagatavotu ceļu Nasjonal Samling varas pārņemšanai nākotnē. Vidkuns Kvislings tika iecelts par padomes locekļu politisko vadītāju, un visiem Nasjonal Samling locekļiem bija jāzvēr viņam personīgs uzticības zvērests. Lielākā daļa padomes locekļu cītīgi strādāja, lai ieviestu Nasjonal Samling ideālus un politiku. Padomes laikā ieviesto plānu vidū bija darba pienākuma ieviešana, darba tirgus, kriminālkodeksa un tiesu sistēmas reformas, policijas reorganizācija un nacionālsociālistisko ideālu ieviešana Norvēģijas kultūras ainā. Pagaidu valsts padomnieki bija iecerēti kā pagaidu sistēma, kamēr Nasjonal Samling veidoja savu organizāciju, gatavojoties pilnīgu valdības pilnvaru pārņemšanai. 1941. gada 25. septembrī, padomnieku institūcijas pirmajā gadadienā, Terbovens piešķīra viņiem "ministru" titulu.

 Valdība 
Līdz ar Kvislinga nacionālās valdības izveidošanu, Kvislings, kā ministru prezidents uz laiku pārņēma gan karaļa, gan stortinga varu.

1942. gadā, divus gadus pēc tam, kad vācieši bija tieši pārvaldījuši civilo varu Norvēģijā, Kvislings beidzot tika iecelts par kolaboracionistu valdības vadītāju, kas oficiāli sāka darbu 1942. gada 1. februārī. Valdības oficiālais nosaukums bija Nacionālā valdība (Den nasjonale regjering). Vāciešu sākotnējais nodoms bija nodot Norvēģijas suverenitāti jaunajai valdībai, taču 1942. gada janvāra vidū Hitlers nolēma saglabāt Terbovena pakļautībā esošo civilo Norvēģijas reihskomisariātu. Tā vietā Kvislinga valdībai tika piešķirta okupācijas iestādes loma ar plašām pilnvarām. Pats Kvislings savas valdības izveidi uzskatīja par "izšķirošu soli ceļā uz pilnīgu Norvēģijas neatkarību". Lai gan Kvislings bija tikai uz laiku pārņēmis karaļa varu, viņš joprojām centās distancēties no Norvēģijas monarhijas trimdā. Pēc pārcelšanās uz Karalisko pili viņš atkal sāka lietot Norvēģijas oficiālo zīmogu, mainot tā formulējumu no "Hokons VII, Norvēģijas karalis" uz "Norvēģijas valstības zīmogs". Pēc nacionālās valdības izveidošanas Kvislings apgalvoja, ka viņam pieder "vara, kas saskaņā ar Konstitūciju pieder karalim un parlamentam".

 Sabrukums un tiesa 
Kvislinga režīms beidza pastāvēt 1945. gadā, līdz ar Otrā pasaules kara beigām Eiropā. Norvēģija 1945. gada maijā joprojām bija okupēta, bet Vidkuns Kvislings un lielākā daļa viņa ministru padevās Oslo policijas iecirknī 9. maijā, dienu pēc Vācijas kapitulācijas. Jaunā Norvēģijas apvienošanās valdība viņu 20. augustā tiesāja par daudziem noziegumiem. Kvislingu notiesāja 10. septembrī un 24. oktobrī sodīja ar nāvi. Šīs juridiskās tīrīšanas laikā tika arestēti un tiesāti arī citi nacistu kolaboracionisti, kā arī kara noziegumos apsūdzētie vācieši.

 Kvislinga valdības ministri 
Kvislinga Ministru kabineta ministri:

+AmatsMinistrsPilnvaru termiņšSākumsBeigasMinistru prezidents60px|Vidkuns Kvislings Vidkuns Kvislings1942. gada 1. februāris1945. gada 8. maijs Finanšu ministrs60px|Frederiks Prics Frederiks Prics1942. gada 1. februāris1945. gada 19. februāris60px|Pērs fon Hiršs Pērs fon Hiršs1945. gada 19. februāris1945. gada 8. maijs Iekšlietu ministrs60px|Alberts Viljams Hāgelins Alberts Viljams Hāgelins1942. gada 1. februāris1944. gada 8. novembris60px|Arnvinns Vasbotens Arnvinns Vasbotens1944. gada 8. novembris1945. gada 8. maijs Kuģniecības ministrs60px|Šels Stubs Irgenss Šels Stubs Irgenss1942. gada 1. februāris1944. gada 12. jūnijs Zemkopības ministrs60px|Torštains Fretaims Torštains Fretaims1942. gada 1. februāris1945. gada 21. aprīlis Trigve Deli Laurancons1945. gada 21. aprīlis1945. gada 8. maijs Darba ministrs60px|Turmuds Hustāds Turmuds Hustāds1942. gada 1. februāris1944. gada 1. februāris60px|Hanss Skarphāgens Hanss Skarphāgens1944. gada 1. februāris1945. gada 8. maijs Baznīcas un izglītības lietu ministrs60px|Rangnars Skanke Rangnars Skanke1942. gada 1. februāris1945. gada 8. maijs Tieslietu ministrs60px|Sverre Rīsness Sverre Rīsness1942. gada 1. februāris1945. gada 8. maijs Policijas ministrs60px|Jūnass Lī Jūnass Lī1942. gada 1. februāris1945. gada 8. maijs Kultūras un apgaismības ministrs60px|Gulbranns Lunde Gulbranns Lunde1942. gada 1. februāris1942. gada 25. oktobris60px|Rolfs Jergens Fjūlesans Rolfs Jergens Fjūlesans1942. gada 25. oktobris1945. gada 8. maijs Sociālo lietu ministrs60px|Juhans Andrēass Lipestāds Juhans Andrēass Lipestans1942. gada 1. februāris1945. gada 8. maijs Darba dienesta un sporta ministrs60px|Aksels Heibergs Stangs Aksels Stangs1942. gada 1. februāris1945. gada 8. maijs Rūpniecības ministrs60px|Eivinns Blērs Eivinns Blērs1942. gada 1. februāris1944. gada 12. jūnijs60px|Alfs Vists Alfs Vists1944. gada 12. jūnijs1945. gada 8. maijs Ministrs bez portfeļa60px|Alfs Vists Alfs Vists1943. gada 4. novembris1944. gada 12. jūnijs

 Atsauces 

Kategorija:Bijušās valstis Eiropā
Kategorija:Norvēģijas vēsture
Kategorija:Bijušās valstis
Kategorija:Otrais pasaules karš