Mansa Musa

Mansa Musa (arābu: ‏موسى‎‎; dzimis ap 1280. gadu, miris ap 1337. gadu) bija Mali impērijas valdnieks (mansa) no Keitu dinastijas, kurš valdīja aptuveni no 1312. gada līdz savai nāvei. Viņš tiek uzskatīts par vienu no bagātākajiem valdniekiem pasaules vēsturē.

Mansa Musa vēsturē iegājis galvenokārt ar savu svētceļojumu uz Meku 1324.—1325. gadā. Hadža laikā viņš devās ceļā ar ļoti lielu svītu un izdalīja zeltu tik lielos apjomos, ka tas izraisīja inflāciju vairākos Ēģiptes un Tuvo Austrumu reģionos. Šis ceļojums padarīja Mali impēriju plaši pazīstamu gan islāma pasaulē, gan Eiropā.

Mansas Musas valdīšanas laikā Mali impērija sasniedza savu politisko un ekonomisko uzplaukumu. Valsts kontrolēja nozīmīgus Rietumāfrikas tirdzniecības ceļus, kā arī galvenās zelta ieguves teritorijas. Mansa Musa aktīvi atbalstīja islāmu, izglītības un kultūras attīstību. Pēc viņa iniciatīvas tika būvētas mošejas un mācību iestādes, tostarp slavenā Džingareiberas mošeja Timbuktu, kas kļuva par vienu no nozīmīgākajiem zinātnes un reliģijas centriem reģionā.

Mansa Musa ir attēlots arī viduslaiku Eiropas kartogrāfijā, tostarp 14. gadsimta Katalāņu atlasā, kur viņš redzams sēžam tronī ar zelta stieni rokās, simbolizējot Mali impērijas bagātību.

Pēc Mansas Musas nāves Mali impērija pakāpeniski sāka zaudēt savu ietekmi, lai gan vēl ilgu laiku saglabājās kā nozīmīga politiska vara Rietumāfrikā.

 Ārējās saites 

Kategorija:Āfrikas vēsture