Anselms Ekarts

Anselms Ekarts (; dzimis , miris ) bija vācu izcelsmes jezuītu brālis un misionārs Brazīlijā.

Dzimis Maincā, ietekmīgā ģimenē. 1740. gadā iestājās jezuītu ordenī. 1752. gadā tika aizsūtīts misijā uz Brazīliju, Šingu upes baseinu. 1761. gadā Portugāles faktiskais vadītājs marķīzs Pombals aizliedza jezuītu ordeni Portugālē un Anselms Ekarts tika ieslodzīts cietumā Portugāles teritorijā. Ieslodzījumā viņš pavadīja 18. gadus, līdz Pombals krita nežēlastībā un Ekarts tika atbrīvots. Pārcēlies atpakaļ uz Vāciju, Anselms Ekarts publicēja memuārus, kuros visvērtīgākā daļa ir Brazīlijas pamatiedzīvotāju dzīves apraksti. 1773. gadā jezuītus kā organizāciju likvidēja pāvests Klements XIV. Tomēr Katrīna Lielā atļāva jezuītiem turpināt darbu Krievijas impērijā un Anselms Ekarts 1803. gadā devās turp. Kādu laiku viņš darbojās Daugavpilī, līdz pārcēlās uz Polackas jezuītu kolēģiju, kur miris.

 Ārējās saites 

Kategorija:Jezuīti