Isonco kaujas

Isonco kaujas (vēsturnieku vidū pazīstamas arī kā Isonco fronte vai Sočas fronte; ) bija divpadsmit kauju sērija starp Austroungārijas un Itālijas armijām Pirmajā pasaules kara laikā, galvenokārt mūsdienu Slovēnijas teritorijā, un Itālijā gar Isonco upi Itālijas frontes austrumu sektorā laikā no 1915. gada jūnija līdz 1917. gada novembrim.
 Ģeogrāfija 
138 kilometrus garā Sočas/Isonco upe tolaik pilnībā plūda Austroungārijas teritorijā paralēli robežai ar Itāliju, no Vršičas pārejas Jūlija Alpos līdz Adrijas jūrai, paplašinoties dažus kilometrus uz ziemeļiem no Gorīcijas, tādējādi atverot šauru koridoru starp Ziemeļitāliju un Centrāleiropu, kas ved cauri Vipavas ielejai un Postojnas pārejas relatīvi zemajai ziemeļaustrumu malai līdz Iekšējai Karniolai un Ļubļanai.

Itāļu karaspēks Triestes ostu, itāļu ģenerāļa Luidži Kadornas sākotnējo mērķi, nesasniedza līdz pat pamiera līguma noslēgšanai.A War in Words, p.163, Simon & Schuster, 2003 
 Kauju skaits 
Ņemot vērā gandrīz nepārtrauktās kaujas šajā apgabalā, precīzs kauju skaits, kas veidoja Isonco kampaņu, ir diskutabls. Daži vēsturnieki ir piešķīruši atšķirīgus nosaukumus pāris Isonco kaujām, īpaši Kobaridā (Kaporetto, Karfreita) notikušajā 1917. gada oktobrī, kas citādi veidotu divpadsmito Isonco kauju.

Faktu, ka kaujas vienmēr tika nosauktas Isonco upes vārdā, pat Itālijā, daži uzskatīja par Austroungārijas propagandas panākumu: tas izcēla atkārtoto Itālijas neveiksmi pārkāpt šo impērijas nozīmīgo robežu.
Isonco kampaņa ietvēra šādas kaujas:

 Pirmā Isonco kauja – 1915. gada 23. jūnijs – 7. jūlijs
 Otrā Isonco kauja – 1915. gada 18. jūlijs – 3. augusts
 Trešā Isonco kauja – 1915. gada 18. oktobris – 3. novembris
 Ceturtā Isonco kauja – 1915. gada 10. novembris – 2. decembris
 Piektā Isonco kauja – 1916. gada 9.–17. marts
 Sestā Isonco kauja – 1916. gada 6.–17. augusts, pazīstama arī kā Gorīcijas kauja
 Septītā Isonco kauja – 1916. gada 14.–17. septembris
 Astotā Isonco kauja – 1916. gada 10.–12. oktobris
 Devītā Isonco kauja – 1916. gada 1.–4. novembris
 Desmitā Isonco kauja – 12. maijs – 8. jūnijs 1917. gads
 Vienpadsmitā Isonco kauja — 1917. gada 19. augusts — 12. septembris
 Divpadsmitā Isonco kauja — 1917. gada 24. oktobris — 7. novembris, pazīstama arī kā Kaporeto kauja
+ Brief summary of Isonzo battlesKaujaDatumsItāļu zaudējumiAustroungārijas zaudējumiiznākumsPirmā Isonco kauja 1915. gada 23. jūnijs - 7. jūlijs 15 000 10 000 NeizšķirtiOtrā Isonco kauja 1915. gada 18. jūlijs - 3. augusts 41 800 46 600 Itālijas uzvaraTrešā Isonco kauja 1915. gada 18. oktobris - 3. novembris 66 998 41 847 Austroungārijas uzvaraCeturtā Isonco kauja 1915. gada 10. novembris - 2. decembris 49 500 32 100 Itālijas uzvaraPiektā Isonco kauja 1916. gada 9–15. marts 1882  1985  NeizšķirtiSestā Isonco kauja 1916. gada 6–17. augusts 51 000 42 000 Itālijas uzvaraSeptītā Isonco kauja 1916. gada 14–18. septembris 17 000 15 000 Itālijas uzvaraAstotā Isonco kauja 1916. gada 10. oktobris - 12. oktobris 55 000 38 000 NeizšķirtiDevītā Isonco kauja 1916.gada 31. oktobris - 4. novembris 39 000 33 000 Austroungārijas uzvara, Itāļu uzbrukums apsīkstDesmitā Isonco kauja 1917. gada 10. maijs - 8. jūnijs 150 000 125 000 ierobežota itāļu virzība uz priekšuVienpadsmitā Isonco kauja 1917. gada 18. augusts - 12. septembris 158 000 115 000 Itālijas uzvaraDivpadsmitā Isonco Kauja 24 October – 19 November 1917 305 000 70 000 Austroungārijas - vācu uzvara; Isonco kampaņas beigasKopējie zaudējumi 1915. gada jūnijs – 1917. gada novembris 950 180 570 532 Centrālo lielvaru uzvara, pretuzbrukums pie Piaves upes (pirmā un otrā kauja)

 Zaudējumi 
Neskatoties uz milzīgajām pūlēm un resursiem, kas tika ieguldīti turpmākajā cīņā pie Isonco, rezultāti tomēr bija neapmierinoši un bez reālas taktiskas vērtības, jo īpaši ņemot vērā ģeogrāfisko apstākļu grūtības, kas bija raksturīgas kampaņai.

Kopējie zaudējumi daudzajās Isonco kaujās bija milzīgi. Puse no visiem Itālijas karā kritušajiem – aptuveni 300 000 no 600 000 – tika zaudētie vien pie Sočas upes. Austroungārijas zaudējumi, lai arī nebūt ne tik lieli, tomēr bija ievērojami – aptuveni 200 000 (no kopējā upuru skaita aptuveni 1,2 miljoni)."The Battles of the Isonzo, 1915-17". FirstWorldWar.com.

Vairāk nekā 30 000 upuru bija etniskie slovēņi, kuri tolaik bija Austrijas pilsoņi un tāpēc lielākā daļa no viņiem dienēja Austroungārijas armijā, savukārt daudzi tūkstoši slovēņu civiliedzīvotāju no Gorīcijas un Gradiškas reģiona cieta arī tāpēc, ka viņi tika pārvietoti uz bēgļu nometnēm. Šie slovēņu bēgļi Itālijas bēgļu nometnēs tika uzskatīti par valsts ienaidniekiem, un tūkstošiem cilvēku nomira no nepietiekama uztura.Petra Svoljšak, Slovenski begunci v Italiji med prvo svetovno vojno (Ljubljana 1991).

 Atsauces 

 Ārējās saites 

FirstWorldWar.Com The Battles of the Isonzo, 1915–17
FirstWorldWar.Com Battlefield Maps: Italian Front
11 battles at the Isonzo
The Walks of Peace in the Soča Region Foundation. The Foundation preserves, restores and presents the historical and cultural heritage of the First World War in the area of the Isonzo Front for the study, tourist and educational purposes.
The Kobarid Museum 
Društvo Soška Fronta (in Slovene)
Pro Hereditate – extensive site (in English, Italian, and Slovene)
Interactive map with the extensive documentation with 360° Surround photography virtual tours
 Rapporto Ufficiale. Published 1929–1974. 10 books - free access to the full texts )

Kategorija:Itālijas vēsture
Kategorija:Pirmais pasaules karš
Kategorija:Kaujas ar Austroungārijas piedalīšanos
Kategorija:Kaujas ar Itālijas piedalīšanos