Latvju sieviešu nacionālā līga

Latvju sieviešu nacionālā līɡa (LSNL) bija latviešu sieviešu nacionāla organizācija, kas darbojās līdz Latvijas okupācijai 1940. gadā. Līgas uzdevums bija stiprināt un pasargāt nacionālo pašapziņu. LSNL Mākslas-rūpniecības sekcija organizēja rokdarbu darbnīcas, bet 1929. gada 8. oktobrī izveidoja Mākslas aušanas skolu. 1936. gadā to pārdēvēja par Daiļaušanas skolu, kuru vadīja Kristīne Pāvuliņa.

 Vēsture 
LSNL dibināta 1917. gadā Pēterpilī. Dibināšanas sapulce notika 1918. gada 21. janvārī, par līgas priekšnieci kļuva Berta Ašmane, par sekretāri Alise Stunda. Biedrībā darbojās arī Alise Sūna, Elizabete Aleksina un citas latviešu sievietes. Līga rīkoja pirmo tautisko darbinieku piemiņas vakarus, kā arī koncertus ar latvju mākslinieku piedalīšanos. 1918. gada vasaras beigās Padomju Krievijas varas iestādes likvidēja LSNL.  

1922. gada sākumā Zelma Cēsniece-Freidenfelde, Marta Berga, Anna Meierovica, Olga Znotiņa, Marija Golta, Berta Ašmane un Elizabete Alksne nolēma atjaunot LSNL darbību. To reģistrēja 1922. gada 6. maijā saskaņā ar Rīgas apgabaltiesas 1922. gada 3. maija lēmumu. Tajā pašā gadā LSNL uzņēma par Starptautiskās sieviešu savienības (The International Council of Women, ICW) locekli.garamantas.lv Pēc LSNL iniciatīvas lielākās sieviešu organizācijas 1925. gada 26.–27. septembrī Rīgā sasauca Pirmo Latvijas sieviešu konferenci.

1932. gadā par LSNL goda biedrenēm kļuva Aspazija, Anna Brigadere, Emīlija Benjamiņa, Natālija Draudziņa, Klāra Hibšmane.
Biedrības priekšnieces bija Berta Ašmane (1917–1918), Zelma Cēsniece-Freidenfelde (1922), Klāra Vītole (1923–1925) un Berta Pīpiņa (1925–1940). LSNL slēgta pēc Latvijas okupācijas 1940. gada 7. augustā. Vācu okupācijas laikā 1941. gadā biedrības darbību īslaicīgi atjaunoja.

 Biedrības mērķi 
LSNL statūti noteica, ka tās mērķi ir 1) celt sieviešu sabiedrisko, saimniecisko un tikumisko līmeni; 2) izkopt sieviešu pilsonisko apziņu; 3) rūpēties par jaunatnes audzināšanu tēvijas mīlestībā; 4) veicināt sieviešu arodniecisko izglītību, garīgo attīstību nacionālā un valstiskā garā; 5) izplatīt sievietēm derīgas zinātnes un apziņu par sievietes specifiskiem pienākumiem un tiesībām ģimenē, aroda un sabiedriskā dzīvē; 6) nostiprināt sievietes politiskās un civiltiesības; 7) gādāt par mātes un bērna aizsardzību; 8) ierosināt un izstrādāt likumprojektus un priekšlikumus valsts un komunālām iestādēm par līgas mērķiem un uzdevumiem; 9) cīnīties pret alkohola lietošanu.Nacionālā enciklopēdija

 Atsauce 

Kategorija:Sieviešu tiesības