Enriko Toti

Enriko Toti (; dzimis  Romā; miris  Monfalkonē) bija itāļu riteņbraucējs, patriots un Pirmā pasaules kara varonis. Ar amputētu kāju viņš veica vairākus ekstrēmus velobraucienus pa Eiropu un Āfriku, Itālijas nacionālais varonis, pēc nāves saņēma augstāko Itālijas militāro apbalvojumu — Zelta medaļu "Par izrādīto varonību kaujaslaukā". Viņš tiek uzskatīts par vienīgo civiliedzīvotāju valsts vēsturē, kurš saņēmis šo medaļu.Тоти. Первый паралимпийский чемпион в истории, герой Великой войны («Toti, il primo campione paralimpico della storia, eroe della grande guerra»), Daniele Redaelli e Alessandra Gaetani, 2 августа 2016 «la Gazzetta dello Sport»

 Biogrāfija 
Enriko Toti piedzima un uzauga Sentdžovanni rajonā Romā, viņa tēvs bija Nikolam Toti, dzelzceļa darbinieks no Kasīno, un māte Semira Kalabrezi no Palestrīnas pilsētas. 1897. gadā, kad viņam bija 15 gadi, viņš kā matrozis devās uz mācību kuģi Ettore Fieramosca, pēc tam pārcēlās uz kaujas kuģi Emanuele Filiberto un visbeidzot uz kreiseri Coatit. 1904. gadā viņš piedalījās sadursmēs Sarkanajā jūrā pret pirātiem, kas lielā skaitā siroja jūrā pie Itālijas kolonijas Eritrejas krastiem. Pēc aiziešanas no flotes 1905. gadā Toti nolīga Valsts dzelzceļā kompānijā par kurinātāju.

1908. gada 27. martā, strādājot pie lokomotīves eļļošanas, kas bija apstājusies Kolefero stacijā, lai savienotos ar citu lokomotīvi un uzpildītu ar ūdeni, abu lokomotīvju kustības dēļ Toti paslīdēja, palikdams ar kreiso kāju iesprūdis un saspiests starp lokomotīves riteņiem. Viņu nekavējoties nogādāja slimnīcā, kur viņa kāju amputēja iegurņa līmenī. Pēc darba zaudēšanas uz dzelzceļa Toti veltīja sevi neskaitāmām aktivitātēm, tostarp dažu nelielu izgudrojumu īstenošanai, kas tagad glabājas Romā, Bersaljēri vēstures muzejā.

1911. gadā, braucot ar velosipēdu ar vienu kāju, viņš devās uz Parīzi un pēc tam caur Beļģiju, Nīderlandi un Dāniju uz Somiju un Lapzemi. No turienes devās tālāk, caur Krieviju un Poliju, un viņš 1912. gada jūnijā atgriezās Itālijā. 1913. gada janvārī Toti atsāka riteņbraukšanu, šoreiz Ēģiptē; no Aleksandrijas viņš sasniedza robežu ar Sudānu, kur Anglijas varas iestādes, uzskatot turpmāko ceļu par pārāk bīstamu, lika viņam pārtraukt ceļojumu un nosūtīja viņu uz Kairu, no kurienes viņš atgriezās Itālijā.

 Pirmais pasaules karš 
Itālijai 1915. gada 24. maijā iesaistoties Pirmajā pasaules karā, Toti gandrīz nekavējoties pieteicās kā brīvprātīgais armijā, taču tika noraidīts savas invaliditātes dēļ. Galu galā Enriko ar velosipēdu devās uz fronti pie Isonco upes, dedzīgi vēloties pievienoties armijai, vismaz kā brīvprātīgais civiliedzīvotājs. Tomēr arī šoreiz karabinieru (militārās policijas) apsardzībā viņu aizveda no kaujas zonas.

Trešajā mēģinājumā Trešās Itālijas armijas komandieris, Aostas hercogs Emanuels Filiberts no Savojas uz savu personīgo atbildību, pavēlēja Toti iesaukt 3. bersaljēru pulkā, velosipēdistu bataljonā. Vispārējās medicīnas direktorāts un kājnieku ģenerālinspektors kategoriski liedza hercogam tiesības iesaukt vienkājaino vīrieti aktīvajā dienestā, un viņu galu galā iesauca kā "civiliedzīvotāju brīvprātīgo" ar visām atbilstošajām karavīra privilēģijām.

1916. gada 6. augustā, vēl viena 3. Bersaljēri pulka uzbrukuma laikā austriešu pozīcijām Sestās Izonco kaujas trešajā dienā, Toti nogalināja. Saskaņā ar leģendu, pirms nāves viņam izdevās aizmest savu kruķi austriešu virzienā.

 Piemiņa 
Viņam pēc nāves karalis Viktors Emanuels III piešķīra Zelta medaļu "Par izrādīto varonību kaujaslaukā" (Itālijas augstāko apbalvojumu par varonību), taču savas invaliditātes dēļ viņu nereģistrēja kā karavīru, "lai viņa krāšņā un varonīgā piemiņa tiktu nodota nākamajām paaudzēm". Tomēr joprojām pastāv šaubas par patieso iemeslu, kas nekad pilnībā nav noskaidrota. Itālijas Fašistiskā režīma laikā propagandas nolūkos Toti tēlu cildināja.

Divas Itālijas Jūras spēku zemūdenes ir nosauktas Enriko Toti vārdā:

 "Enrico Toti", Balilla klases zemūdene, kas uzbūvēta Regia Marina vajadzībām 1925. gadā. To nogremdēja britu zemūdene HMS Triad 1940. gadā.
 "Enrico Toti", Toti klases zemūdene, kas uzbūvēta 1968. gadā Marina Militare vajadzībām un saglabāta kā muzeja kuģis Milānā.
Itālijas pilsētā Sancezāreo ārpus Romas ir iela, kas nosaukta viņa vārdā Via Enrico Toti.

 Atsauces 

 Ārējās saites 

 Toti 
 Sapere.it   
 Treccani.it 

Kategorija:1882. gadā dzimušie
Kategorija:1916. gadā mirušie
Kategorija:Lacio dzimušie
Kategorija:Kaujās kritušie
Kategorija:Itālijas militārpersonas