Magnija oksīds

Magnija oksīds (MgO) ir balta, kristāliska viela, bāzisks oksīds, kas dabā sastopams kā minerāls periklazs. To iegūst, karsējot magnija karbonātu vai magnija hidroksīdu.
MgCO3 → MgO + CO2

Magnija oksīds slikti šķīst ūdenī, taču reaģē ar to, veidojot magnija hidroksīdu:
MgO + H2O → Mg(OH)2

Tas reaģē arī ar skābēm, veidojot magnija sāļus. Atšķirībā no kalcija oksīda, magnija oksīda hidratācija notiek daudz lēnāk un ir mazāk eksotermiska.

Magnija oksīdu plaši izmanto:
 kā ugunsizturīgu materiālu krāsnīs un metalurģijā (augstas kušanas temperatūras dēļ),
 medicīnā (kā antacīdu un vieglu caurejas līdzekli),
 ķīmiskajā rūpniecībā kā bāzisku piedevu,
 kā desikantu un pildvielu.

Rūpniecībā magnija oksīdu iegūst, apdedzinot dabīgo magnija karbonātu (magnezītu) vai jūras ūdenī esošos magnija savienojumus. Apdedzināšanas temperatūra būtiski ietekmē MgO reaktivitāti — augstākās temperatūrās iegūts oksīds ir ķīmiski mazāk aktīvs.

 Ārējās saites 

Kategorija:Oksīdi
Kategorija:Magnijs
Kategorija:Desikanti