Moriss Merlo-Pontī

Moriss Merlo-Pontī (; dzimis , miris ) bija franču filozofs, viens no nozīmīgākajiem 20. gadsimta fenomenoloģijas pārstāvjiem un oriģināls eksistenciālisma domātājs.

Merlo-Pontī filozofijas centrā atrodas ķermeniskās uztveres analīze. Pretstatā klasiskajam racionālismam un kartēziskajam duālismam viņš uzsvēra, ka cilvēka apziņa nav nošķirta no ķermeņa, bet ir iemiesota pasaulē. Uztvere, pēc Merlo-Pontī domām, nav pasīva ārējās realitātes atspoguļošana, bet aktīvs, pirmatnējs cilvēka attiecību veids ar pasauli.

Viņa nozīmīgākais darbs “Uztveres fenomenoloģija” (1945) piedāvā detalizētu uztveres, ķermeņa shēmas un telpiskās pieredzes analīzi, apvienojot filozofiju ar psiholoģijas, neiroloģijas un mākslas atziņām. Vēlākajos darbos Merlo-Pontī pievērsās valodas, vēstures un politikas jautājumiem, kā arī attīstīja jēdzienu par “redzamo un neredzamo” kā ontoloģisku dimensiju.

Politiskajā un intelektuālajā dzīvē Merlo-Pontī sākotnēji bija tuvs Žanam Polam Sartram un piedalījās žurnāla Les Temps Modernes darbībā, taču vēlāk viņu ceļi šķīrās atšķirīgu uzskatu dēļ par marksismu un Padomju Savienību. Merlo-Pontī ieņēma kritisku, bet neatmetošu attieksmi pret marksismu, cenšoties to interpretēt bez dogmatisma.

Merlo-Pontī idejas būtiski ietekmējušas mūsdienu fenomenoloģiju, ķermeņa filozofiju, kognitīvās zinātnes, estētiku un sociālo teoriju. Viņš tiek uzskatīts par vienu no nozīmīgākajiem domātājiem, kas iedibināja ķermeniskās pieredzes centrālo lomu filozofijā.

 Ārējās saites 

Kategorija:Franču filozofi
Kategorija:Fenomenologi
Kategorija:Eksistenciālisma pārstāvji
Kategorija:20. gadsimta filozofi
Kategorija:1908. gadā dzimušie
Kategorija:1961. gadā mirušie