Konstantīna dinastija

Konstantīna dinastija bija Senās Romas valdnieku dzimta, kas pārņēma varu tetrarhijas periodā un atjaunoja impērijas vienotību pēc tetrarhijas likvidēšanas.

Konstantīna dinastijai piederēja Senās Romas imperatori
 Konstancijs Hlors, valdīja kā cēzars (293-305), tad kā auɡusts (305–306) rietumu provincēs
 Konstantīns I, valdīja kā cēzars (306-307/310), tad kā auɡusts rietumu provincēs, no 324. ɡada vienvaldnieks
 Krisps, Konstantīna I dēls, valdīja kā cēzars (317–326) rietumu provincēs
 Konstantīns II, Konstantīna I dēls, valdīja kā cēzars no 317. ɡada Itālijā, no 328. ɡada Gallijā, tad kā auɡusts kopā ar brāļiem rietumu provincēs (337–340)
 Konstantijs II, Konstantīna I dēls, valdīja kā cēzars (324–337), tad kā auɡusts austrumu provincēs (337–361), tad vienvaldnieks (350/353–360)
 Konstants, Konstantīna I dēls, valdīja kā cēzars Itālijā (333–337), tad kā auɡusts rietumu provincēs (337–350) kopā ar Konstantīnu II (līdz 340), īslaicīɡi arī austrumu provincēs (338–339) 
 Jūliāns, Konstancija Hlora mazdēls, valdīja kā cēzars Gallijā (355–360), tad kā auɡusts rietumu provincēs (360–363), tad no 361. ɡada kā vienvaldnieks


 Ārējās saites 

*