Emīlija Lāme

alt=Emīlijas Lāmes kapa piemineklis Pleskodāles kapsētā|thumb|Emīlijas Lāmes kapa piemineklis Pleskodāles kapsētā. Foto Signe Rirdance, 2025. g. augusts.
Emīlija Lāme (1886-1956) bija latviešu valodniece un skolotāja. Latviešu seno rakstu pētniecībā viņa ir zināma kā raksta „Loģiskais princips Glika valodā“ autore un latviešu ortogrāfijas vēstures pētniece.

 Dzīvesgājums 
Emīlija Lāme (citi uzvārda rakstības veidi – Lahme, Lāma) dzimusi 1886. gada 23. jūnijā Rīgā, dzelzceļa strādnieka Anša Lāmes un viņa sievas Annas ģimenē.Latvijas Universitātes bibliotēka, Misiņa retumi, E. Lāmes fonds. 1903. gadā Emīlija beidza Annas Rūmanes-Ķeniņas meiteņu ģimnāziju un 18 gadu vecumā uzsāka skolotājas darba gaitas Lacara privātskolā Kuldīgā. Pirmā pasaules kara laikā no 1915. līdz 1917. gadam Lāme strādāja Nikolajevā un Maskavā, iespējams, kā skolotāja latviešu bēgļu skolās. Pēc atgriešanās Rīgā Lāme uzsāka skolotājas darbu Rīgas 19. pamatskolā. 1928. gadā Emīlija Lāme, joprojām 19. pamatskolas skolotāja, atskatījās „uz 25 gadu darbību skolas druvā“.

Jau 1919. gada rudenī Emīlija Lāme lūdza viņu uzņemt valodu nodaļā kā hospitanti, bet 1920. gadā uzsāka studijas ģermāņu-romāņu nodaļā.Latvijas Valsts vēstures arhīvs, 7427. fonds Latvijas Universitāte, 1. apraksts, lieta 2819 (Emīlija Olga Lāme). Lāme 1925. gadā absolvēja Latvijas Universitātes Filoloģijas un filozofijas fakultātes Romāņu un ģermāņu filoloģijas nodaļas ģermāņu sekciju, kur viņas eksaminatori bija Jānis Endzelīns un Ernests Blese. Tajā pašā gadā viņa uzsāk studijas Latvijas universitātes filoloģijas un filozofijas fakultātes baltu nodaļā. Baltu filoloģijas studijas Emīlija Lāme beidz 1930. gadā ar klauzūras darbu „Glika nozīme latviešu rakstniecībā“.

Jāņa Endzelīna 60. dzimšanas dienai veltītajā izdevumā „Filoloģijas materiāli“ iekļauts Emīlijas Lāmes raksts „Loģiskais princips Glika valodā“, kurā viņa aplūko 17. gs. latviešu rakstu valodai raksturīgu principu homofonu atveidē – izrunai neatbilstošu rakstzīmju izmantojumu ar mērķi rakstībā atspoguļot nozīmju un gramatisko kategoriju atšķirības. Lāmes rakstā analizēts plašs 17. gs. latviešu tekstu kopums, izmantojot piemērus no Ernsta Glika Bībeles tulkojuma, kā arī Georga Manceļa, Johana Georga Rēhehūzena un Paula Einhorna tekstiem.

Emīlijas Lāmes arhīvā Latvijas Universitātes bibliotēkas Misiņa bibliotēkā atrodas nepublicēts Emīlijas Lāmes rokraksts "Latviešu ortogrāfijas vēsture". Saglabājies arī Jāņa Endzelīna ieteikums atzīt šo par viņas zinātņu kandidātes darbu: "Raksts ir izstrādāts rūpīgi, patstāvīgi pēc pirmavotiem un saprātīgi un sniedz mums labu pārskatu par mūsu ortografijas attīstību; trūkst tikai nodaļas par rakstību mūsu latgaliešu rakstos“. Sākot ar 1931. gadu, cand. phil. Emīlijas Lāmes vārds parādījās Latvijas akadēmiski izglītoto sieviešu apvienības sarakstā .

Līdz 1942. gadam Emīlija Lāme bijusi skolotāja Rīgas 19. pamatskolā.

Emīlija Lāme ir mirusi 1956. gadā un apbedīta Pleskodāles kapsētā, kur viņas kapavietu iezīmē piemineklis ar cilni.

 Atsauces 
Kategorija:Latviešu valodnieki
Kategorija:Latvijas filologi