Naidīgā arhitektūra

Naidīgā arhitektūra ir pilsētvides dizaina stratēģija, kas izmanto būvju elementus, lai apzināti vadītu uzvedību. Tā bieži vien ir vērsta pret cilvēkiem, kuri publisko telpu izmanto vai paļaujas uz to vairāk nekā citi, piemēram, jauniešiem, trūcīgajiem un bezpajumtniekiem, ierobežojot viņu fizisko uzvedību.

Termins "naidīgā arhitektūra" bieži tiek saistīts ar tādiem objektiem kā "pretbezpajumtnieku radzes" — radzes, kas iestrādātas plakanās virsmās, lai gulēšana uz tām būtu neērta un nepraktiska. Šāda arhitektūras forma visbiežāk sastopama blīvi apdzīvotās un pilsētu teritorijās. Citi pasākumi ietver slīpas palodzes, lai cilvēki nevarētu apsēsties; soliņus ar roku balstiem, kas novietoti tā, lai cilvēki uz tiem nevarētu gulēt; periodiski ieslēdzošos ūdens smidzinātājus un publiskas atkritumu tvertnes ar neērti mazām atverēm, lai novērstu lielgabarīta atkritumu izmešanu tajās. Naidīga arhitektūra tiek izmantota arī, lai atturētu no skeitbordinga, BMX, skrituļslidošanas, atkritumu izmešanas, klīšanas, urinēšanas publiskās vietāsTelegraph. Anti-pee paint: San Francisco's walls fight back un nelikumīgas iekļūšanas, kā arī kā kaitēkļu apkarošanas veids.

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:Arhitektūras elementi