Tirgus deregulācija

Tirgus deregulācija ir ekonomiskās politikas pieeja, kas paredz valsts regulējuma samazināšanu vai atcelšanu tirgus ekonomikā, lai palielinātu konkurenci, efektivitāti un uzņēmējdarbības brīvību. Deregulācijas mērķis ir ierobežot valsts iejaukšanos cenu noteikšanā, uzņēmumu darbībā un nozares attīstībā, ļaujot tirgus mehānismiem darboties brīvāk.

Tirgus deregulācija plašāk tika īstenota 20. gadsimta otrajā pusē, īpaši 1970. un 1980. gados, reaģējot uz ekonomisko stagnāciju un kritiku par pārmērīgu valsts kontroli. Tā tika saistīta ar neoliberālisma un brīvā tirgus idejām, kuras uzsvēra konkurences un privātās iniciatīvas nozīmi. Deregulācijas politiku ieviesa vairākās valstīs, tostarp ASV, Apvienotajā Karalistē un citviet Rietumu pasaulē.

Deregulācija tika piemērota dažādās nozarēs, piemēram, finanšu sektorā, enerģētikā, transportā un telekomunikācijās. Tās piekritēji uzskata, ka deregulācija veicina inovācijas, samazina cenas patērētājiem un palielina ekonomisko izaugsmi. Savukārt kritiķi norāda uz iespējamiem riskiem, tostarp sociālās nevienlīdzības pieaugumu, tirgus koncentrāciju un finanšu nestabilitāti.

Mūsdienās tirgus deregulācija tiek vērtēta diferencēti, un daudzās valstīs tiek meklēts līdzsvars starp brīvu tirgu un valsts regulējumu, lai nodrošinātu gan ekonomisko efektivitāti, gan sabiedrības interešu aizsardzību.

 Skatīt arī 
 Brīvā tirgus ekonomika
 Neoliberālisms
 Ekonomiskā politika
 Privatizācija

 Ārējās saites 

Kategorija:Ekonomikas politika
Kategorija:Tirgus ekonomika
Kategorija:Neoliberālisms