Lazdu graudaine

Lazdu graudaine (Encoelia furfuracea) ir Latvijā reta, maza, parasti uz atmirstošu koku stumbriem augoša sēne.

 Taksonomija 
Šo koksni sadalošo sēni 1800. gadā aprakstīja vācu botāniķis Albrehts Vilhelms Rots (1757—1834), kurš tai deva binominālo zinātnisko nosaukumu Peziza furfuracea. Somu mikologs Pēters Ādolfs Karstens 1864. gadā šai sugai deva tās pašlaik pieņemto zinātnisko nosaukumu Encoelia furfuracea.

Agrākie sinonīmi ir Peziza furfuracea Roth un Dermea furfuracea (Roth) Schwein.

Ģenētiski pētījumi likuši domāt, ka graudaiņu ģints varētu būt polifilētiska un E. furfuracea ir ciešāk saistīta ar ģinšu Velutarina, Cenangiopsis un Crumenulopsis sugām.Evidence for the polyphyly of Encoelia and Encoelioideae with reconsideration of respective families in Leotiomycetes. August 2016. Fungal Diversity 82(1). DOI:10.1007/s13225-016-0370-0

 Etimoloģija 
Specifiskais epitets furfuracea nozīmē “skrubains” vai “miltains” — atsauce uz šīs krūzveida sēnes neauglīgās ārējās virsmas tekstūru.

 Apraksts 
 Augļķermenis: sākumā noslēgts, vēlāk kausveidīgs ar robotu malu, beigās šķīvjveidīgs ar saplaisājušu malu; ar brūnu ārpusi, kas ar vecumu klūst gaišāka, un tumši brūnu (vēlāk bālējošu) gludu iekšpusi. Ārpuse (ekscipuls) izskatās nobārstīta ar sīkiem graudiņiem, taču tā ir ilūzija. Diametrs Latvijā 1-1,5 cm, ārzemju avoti norāda līdz 3—5 cm. Sēnes atplešanās ātrums atkarīgs no gaisa temperatūras (siltā laikā ātrāk), un sausā un vēsā laikā tie var atkal daļēji aizvērties. Ārējā virsma hidrofila, ātri uzsūc ūdeni. Augļķermeņi spēj saglabāties visu gadu.
 Kātiņš: nav vai par to uzskata ap 2 mm platu un garu pamatni.
 Mīkstums: nav raksturīgas garšas un smaržas.
 Sporas: eliptiskas, gludas, nobirums masā balts. Izmēri 7,5—10/6—8 µm, pēc cita avota, 6—11,5/2—2,5 µm.
 Aski: cilindriski vālesveida, ar 8 sporām, 65—95/5,5—6,5 μm.

 Augšanas apstākļi 
Aug ziemā un agrā pavasarī uz nesen atmirušiem vai mirstošiem lazdu (retāk melnalkšņu; kā izņēmums pieminēts arī skābardis) zariem un stumbriem, izlaužoties mazās grupās cauri mizai. Retāk sastopama uz ilgstoši nedzīvas koksnes. Sēne sastopama lielākajā daļā Eiropas un Āzijas, kā arī Ziemeļamerikā.

 Barības vērtība 
Tiek uzskatīta par neēdamu.

 Līdzīgās sugas 
Liepu graudaine (Encoelia tiliacea) — aug uz liepām, dzeltenīgi brūna, mazāk graudaina, augļķermeņi 0,5-1 cm diametrā. Aug vēlā rudenī, ļoti reta.

Latvijā neatrastā Encoelia fimbriata aug uz vītoliem, retāk plūmēm (visām graudainēm noteikšanā ir nozīmīgs konkrētais saimniekaugs), lielākos puduros nekā lazdu graudaine. Droša noteikšana ir ar mikroskopu asku un sporu izmēru atšķirības dēļ.

Ir daudz dažādu dzeltenbrūnu vai brūnu toņu kaussēņu. Galvenās lazdu graudaines makroskopiskās atšķirības no tām ir graudainā ārējā virsma un substrāts — gandrīz vienmēr lazda.

 Atsauces 

 Ārējās saites 

 Mycobank
 Index Fungorum
 Catalogue of Life
 NCBI Taxonomy browser

Kategorija:Neēdamās sēnes
Kategorija:Asku sēnes