Zināšanu ekonomika

Zināšanu ekonomika ir ekonomikas attīstības modelis, kurā galvenais ražošanas faktors un vērtības radīšanas avots ir zināšanas, informācija, inovācijas un cilvēkkapitāls, nevis tradicionālie resursi, piemēram, zeme, darbs vai fiziskais kapitāls. Šādā ekonomikā izaugsme balstās uz pētniecību, izglītību, tehnoloģiju attīstību un spēju radīt un izmantot jaunas idejas.

Zināšanu ekonomikā būtiska nozīme ir cilvēkkapitālam, augstas pievienotās vērtības nozarēm un efektīvai zināšanu pārnesei starp akadēmisko vidi, uzņēmējdarbību un valsts sektoru. Informācijas un komunikācijas tehnoloģijas veicina zināšanu uzkrāšanu, izplatīšanu un praktisku pielietojumu, samazinot transakciju izmaksas un paātrinot inovāciju ciklus.

No institucionālā skatpunkta zināšanu ekonomika prasa attīstītu izglītības sistēmu, spēcīgu intelektuālā īpašuma aizsardzību, atbalstu pētniecībai un attīstībai, kā arī elastīgu darba tirgu. Valsts politika šajā kontekstā bieži koncentrējas uz inovāciju ekosistēmu veidošanu, startapu atbalstu un sadarbību starp zinātniskajām institūcijām un privāto sektoru.

Sociāli ekonomiskā dimensijā zināšanu ekonomika var veicināt produktivitātes pieaugumu un ilgtspējīgu attīstību, taču vienlaikus rada arī jaunas nevienlīdzības formas, kas saistītas ar piekļuvi izglītībai, digitālajām prasmēm un tehnoloģijām. Tādējādi zināšanu ekonomika tiek aplūkota ne tikai kā ekonomisks, bet arī kā politisks un sociāls fenomens.

 Ārējās saites 

Kategorija:Ekonomikas teorija
Kategorija:Inovācijas
Kategorija:Zināšanas