Severīns Aleksandrs Jensens

Severīns Aleksandrs Jensens (, dzimis  Rīgā — miršanas laiks nezināms) bija vācbaltiešu izcelsmes baltu filologs.

Severīns Jensens dzimis ķīmiķa Bruno Jensena un Ksenijas Jensenas, dzim. Šapošnikovas (Xenia Jensen Schaposchnikou), ģimenē, kristīts Rīgas Svētā Pētera baznīcas draudzē.Latvijas Valsts vēstures arhīvs, 7427. fonds Latvijas Universitāte, 1. apraksts, lieta 17857.

Severīns Jensens 1930. gadā absolvēja Valsts vācu klasisko ģimnāziju. No 1931. līdz 1932. gadam viņš dienēja Latvijas armijas Valmieras kājnieku pulkā. Dienesta atvaļinājumus pavadījis Lietuvā, apgūstot lietuviešu valodu. 1932. gadā viņš iestājās Latvijas Universitātē un uzsāka baltu filoloģijas studijas. Severīns Jensens studijas Latvijas Universitātē beidza 1937. gadā. Kā norādīts 1938. gada izziņā, Severīna Jensena studiju noslēguma darba tēma bija "Andreja Geceļa Dāvida dziesmu tulkojums“.

1938. gada septembrī Severīns Jensens uzsāka lektora darbu Herdera institūtā, kur pasniedza latviešu un lietuviešu valodas.Latvijas Valsts vēstures arhīvs, 4772. fonds Herdera institūts, 2. apraksts, lieta 69. Vācbaltiešu izdevumā „Baltische Monatshefte“ 1939. gadā publicēta viņa recenzija par 1938. gadā Tartu publicēto 1622. gada „Agenda Parva Brunsbergae“ kritisko izdevumu, kurā Jensens izceļ tā nozīmi latviešu un igauņu seno rakstu pieminekļu analīzē, tomēr aizrāda, ka publicētajos faksimilos nav iekļautas latviešu un igauņu valodas marginālijas. Vasaras brīvlaikos 1938. un 1939. gadā papildinājies Kēnigsbergas universitātē.

1938. gada decembrī Severīns Jensens stājās laulībā ar 1907. gada 19. februārī dzimušo Emmu Luīzi Šilingu (Emma-Luise Schilling).

1939. gada novembrī Severīns Jensens tika „atlaists no lektora vietas sakarā ar vācu tautības Latvijas pilsoņu Herdera institūta docentu un klausītāju repatriāciju uz Vāciju“. Tā paša gada decembrī Aldara ielā 1/3 dzīvojošie rīdzinieki Severīns Jensens un Emma-Luīze Jensens tiek „atlaisti“ arī no Latvijas pilsonības un, jādomā, ap šo laiku atstāj Latviju.

Ar 1941. gadu datēta Pozenē (Poznaņā) izdotā monogrāfija „Die deutschen Ortsnamen Lettlands“, Severīna Jensena doktora disertācija vācu valodā, kurā autors analizē vācu vietvārdu izcelsmi un izplatību Latvijā, kā arī to saistību ar baltu un lībiešu valodām. Šī disertācija ir aizstāvēta 1940. gada 18. decembrī Frīdriha Vilhelma universitātē Breslavā (mūsdienās Vroclavas universitāte).

Par Severīna Jensena dzīvi un darbību pēc Otrā pasaules kara trūkst ziņu. Vācijas Nacionālās bibliotēkas katalogā saistībā ar Severīna Jensena vārdu atrodama krievu valodas mācību literatūra — Gogoļa stāsta „Šinelis“ adaptācija, kas izdota 1955. gadā Minhenē, un 1961. gadā iznākusī krievu valodas lasāmgrāmata.

 Atsauces 

Kategorija:Latvijas filologi
Kategorija:Vācbaltieši