Mahikena

Mahikena (cvanu un ), agrāk Mafikena un Mafekinga () ir pilsēta Dienvidāfrikā, Ziemeļrietumu provinces centrs. Pilsēta atrodas ap 1500 metru augstumā virs jūras līmeņa un cvanu valodā tās nosaukums nozīmē "klinšu vieta". Pilsētā ir starptautiskā lidosta.

 Novietojums 
Mahikena atrodas netālu no Dienvidāfrikas robežas ar Botsvānu, 1400 km uz ziemeļaustrumiem no Keiptaunas un 260 km uz rietumiem no Johannesburgas. Tā ir uzbūvēta atklātā veldā izžūstošās Augšējās Molopo upes krastos. Aptuveni 15 kilometrus uz dienvidiem no pilsētas atrodas Madibi zelta lauki.

 Vēsture 
Pilsētu 19. gadsimta vidū izveidoja britu algotņi, iegādājoties zemi no vietējās barolongu cilts virsaiša.

Otrā būru kara sākumā 1899. gadā Mafekingu aplenca būri. Neveiksmīgais aplenkums ilga 217 dienas no 1899. gada oktobra līdz 1900. gada maijam un, nebūdams īpaši militāri svarīgs, iekļuva filatēlijas vēsturē, jo aplenktie banknošu trūkuma dēļ to vietā iespieda savas pastmarkas, kuras vēlāk varētu apmainīt pret naudu. Tomēr gandrīz visas tās neika apmainītas, bet saglabātas kā suvenīri. Aplenkuma laikā briti Mafekingā uzcēla koncentrācijas nometni, lai izmitinātu būru sievietes un bērnus. Briti mēģināja ieslodzītos izsūtīt no pilsētas, taču būri to nepieļāva un piespieda viņus atgriezties. Nometne turpināja darboties arī pēc aplenkuma beigām un antisanitārijas un sliktās pārvaldības dēļ, izcēlās ar īpaši augstu mirstību pat tālaika apstākļiem. 1904. gada septembrī lords Robertss Mafekingā atklāja obelisku ar to cilvēku vārdiem, kuri krita, aizstāvot pilsētu.

Lai gan Mafekinga atradās ārpus Bečuanalendas protektorāta robežām, tā no 1894. līdz 1965. gadam bija protektorāta galvaspilsēta, līdz Gaborone tika pasludināta par vēlākās Botsvānas galvaspilsētu. Mafekinga īslaicīgi bija arī Boputacvānas bantustāna galvaspilsēta 1970. gados, pirms blakus esošā Mmabato pilsēta pārņēma šo statusu, kad DĀR Boputacvānai 1977. gadā piešķīra nomināliu neatkarību, saglabājot Mafekingu savā sastāvā.

Pēc vietējā referenduma Mafekinga 1980. gadā pievienojās Boputacvānai un tika pārdēvēta par Mafikengu. Mafikenga tika uzskatīta par Mmabato priekšpilsētu.

Pēc aparteīda beigām 1994. gadā Boputacvāna oficiāli tika atkārtoti iekļauta Dienvidāfrikā. Līdz ar to apvienotās Mafikenga un Mmabato kļuva par jaunās Ziemeļrietumu provinces galvaspilsētu ar nosaukumu Mafikenga. 2010. gada februārī kultūras ministre pilsētas nosaukumu mainīja uz mūsdienu Mahikenu (Mahikengu), tomēr vietējie iedzīvotāji un pilsētas administrācija demonstratīvi turpina lietot iepriekšējo nosaukumu.

 Iedzīvotāji 
Tāpat kā daudzām citām Dienvidāfrikas pilsētām, Mahikenai ir grūtības ar iedzīvotāju uzskaiti. 2001. gadā tajā dzīvoja 49 300 iedzīvotāju. 2007. gadā tika ziņots, ka Mahikenas iedzīvotāju skaits bija 250 000, no kuriem 69 000 līdz 75 000 dzīvoja centrālajā biznesa rajonā. Taču oficiālais cenzs ziņoja, ka 2011. gadā pilsētā pavisam bija 15 117 iedzīvotāju. Starpība rodas no iedzīvotāju nereģistrēšanās, to dzīvesvietu neoficiālā un mobilā rakstura dēļ un reizēm to atrašanās ārpus pilsētu formālajām robežām, kā arī jaukšanu starp pašvaldību un pilsētu robežām. 2020. gadā pašvaldība rēķināja visus tās iedzīvotājus kā 271 501, skaitot kopā pilsētu, piepilsētas un lauku ciemus.

 Klimats 
Mahikenā valda silts, daļēji sauss klimats (Kepena klasifikācijas BSh) ar karstām vasarām un maigām, sausām ziemām ar vēsām naktīm. Mahikenā visu gadu parasti spīd saule.

 Attēli 

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:Dienvidāfrikas Republikas pilsētas