Timīns

Timīns (apzīmēts ar T (vai retāk Thy)) ir viens no četrām slāpekļa bāzēm, kuras sastopamas dezoksiribonukleīnskābē. Timīnu mēdz saukt par 5-metiluracilu. RNS sastāvā timīns ir aizvietots ar uracilu. Timīnu pirmo reizi izdalīja/aprakstīja Albrehts Kosels un Alberts Neimans 1893. gadā. To nosauca par timīnu, jo to atrada aizkrūtes dziedzerī ().

 Īpašības 
 Ķīmiskā formula — C5H6N2O2
 Molārā masa — 126,155 g/mol−1
 Blīvums — 1,223 g/cm−3
 Kušanas temperatūra — 316 līdz 317 °C
 Viršanas temperatūra — 335 °C (sadalās)
 Šķīdība ūdenī — 3,82 g/L
 Skābums (pKa) — 9,7

 Atvasināšana 
Kā otrs nosaukums (5-metiluracils) liecina, timīnu iegūst no uracila 5. oglekļa metilēšanas. Ribonukleīnskābē timīns parasti ir aizstāts ar uracilu. Dezoksiribonukleīnskābē timīns (T) saistās ar adenīnu (A) ar divām ūdeņraža saitēm.

Timīns, savienojoties ar dezoksiribozi, veido (dezoksi-)timidīnu. Timidīns fosforilējoties var veidot dezoksitimidīna monofosfātu, difosfātu, vai trifosfātu.

 Ārējās saites 

Kategorija:Bioķīmija