Meksikas Impērija

Meksikas Impērija (spāņu: Imperio Mexicano) bija monarhisks valsts veidojums Centrālamerikā 19. gadsimtā, kas radās pēc Meksikas neatkarības iegūšanas no Spānijas. Pastāvēja divas impērijas: Pirmā Meksikas Impērija (1821–1823) un Otrā Meksikas Impērija (1864–1867).

 Pirmā Meksikas Impērija (1821–1823) 
Pēc vairāk nekā desmit gadus ilgušās Meksikas neatkarības kara 1821. gada 27. septembrī tika pasludināta neatkarīga Meksikas Impērija. Tā aptvēra plašas teritorijas, kas agrāk bija Jaunspānijas vicekaraliste, tostarp mūsdienu Meksiku, Centrālamerikas daļu (izņemot Panamu), kā arī Kalifornijas un Teksasas apgabalus.

Par imperatoru kļuva Agustīns I (Agustín de Iturbide). Viņa valdīšana gan nebija ilga: valsts saskārās ar ekonomiskām grūtībām, politisku nestabilitāti un konfliktu starp monarhijas un republikas atbalstītājiem. 1823. gadā Iturbide tika gāzts, un impērija pārvērtās par federatīvu republiku – Meksikas Apvienotajām Valstīm.

 Otrā Meksikas Impērija (1864–1867) 
Otrais mēģinājums izveidot monarhiju Meksikā notika ar Francijas atbalstu. 1864. gadā franču karaspēks, imperatora Napoleona III vadībā, ieņēma Meksiku un uz troņa uzaicināja Hābsburgu dinastijas princi Maksimiliānu I (Maximilian von Habsburg).

Viņa valdīšana balstījās uz konservatīvo eliti un Francijas militāro atbalstu, taču lielākā daļa meksikāņu atbalstīja republikānus Benito Huaresa vadībā. Pēc ASV pilsoņu kara noslēguma Savienotās Valstis nostiprināja spiedienu pret Franciju, un 1867. gadā franči atsauca savus spēkus. Maksimiliāns tika sagūstīts un sodīts ar nāvi Keretaro pilsētā.

Tas nozīmēja monarhijas galīgu neveiksmi Meksikā, un valsts turpmāk attīstījās kā republika.

 Teritorija 
Pirmā Meksikas Impērija bija viena no lielākajām valstīm Amerikas kontinentā 19. gadsimta pirmajā pusē. Tā aptvēra vairāk nekā 4,9 miljonus km². Otrās impērijas teritorija bija ievērojami mazāka, ierobežojoties galvenokārt ar mūsdienu Meksiku.

 Ārējās saites 

Kategorija:Meksikas vēsture