Vitālijs Manskis

Vitālijs Manskis (; dzimis  Ļvivā, Ukrainas PSR, PSRS) ir dokumentālo filmu režisors,Манский Виталий (Archived in Archive.org) filmu producents un sabiedrisks darbinieks. Viņš ir Starptautiskā dokumentālo filmu festivāla Artdocfest/RīgaRussian documentary film festival fights censorship with 'Zapovednik' by Deutsche Welle prezidents un Amerikas Kinoakadēmijas biedrs, kopš 2014. gada dzīvo Rīgā.

2025. gada 18. decembrī par īpašiem nopelniem ieguvis Latvijas pilsonību papildus jau esošajai Krievijas un Izraēlas pilsonībai.

 Sabiedriskā nostāja 
2014. gada martā Manskis parakstīja atklātu vēstuli, solidarizējoties ar Ukrainas filmu veidotājiem pēc Krievijas īstenotās Krimas aneksijas.

2018. gadā viņš atbalstīja Eiropas Kinoakadēmijas aicinājumu aizstāvēt Krievijā ieslodzīto Ukrainas filmu veidotāju Olehu Sencovu.

2020. gada decembrī Manskis devās uz individuālo demonstrāciju pie Federālā drošības dienesta ēkas Lubjankas laukumā, turot vīriešu apakšbikses. Manifestācija notika pēc opozīcijas līdera Alekseja Navaļnija sarunas ar savu iespējamo saindētāju publicēšanas.

2022. gada februārī Manskis iestājās pret Krievijas iebrukumu Ukrainā. Tā paša gada aprīlī viņš pauda savus pretkara uzskatus mītiņā Rīgā. Viņa uzskatu dēļ Krievijas Iekšlietu ministrija 2022. gada septembrī iekļāva viņu meklējamo sarakstā par neslavas celšanu pēc kinorežisora Ņikitas Mihalkova lūguma.

 Filmogrāfija 
Manska veidotās filmas ieguvušas balvas vairākos kinofestivālos. Dokumentālās filmas "Saules staros" (2015) un "Putina liecinieki" (2018) ieguvušas Lielā Kristapa balvu kā labākās pilnmetrāžas dokumentālās filmas.
 1987 — Собаки
 1987 — Бумеранг
 1988 — Парк культуры
 1989 — Пост
 1990 — Еврейское счастье (spēlfilma)
 1990 — 1993 — Этюды о любви
 1991 — Тело Ленина
 1993 — Срезки очередной войны
 1996 — Благодать
 1999 — Частные хроники. Монолог
 2000 — 2001 — Россия — началоЧеловек родился
 2001 — Горбачёв. После империиОн пришёл дать нам волю
 2001 — Ельцин. Другая жизнь
 2001 — Путин. Високосный год
 2002 — Открытый Кремль (piecas filmas)
 2002 — Бродвей. Чёрное море
 2003 — Анатомия «Тату»
 2004 — «Тату» в Поднебесной (seriāls)
 2004 — Космос. Дорога домой (autors)
 2004 — Наша Родина
 2004 — Салям, Америка!
 2005 — Смерть поэта (autors)
 2007 — Дикий, дикий пляж. Жар нежных (autors)
 2008 — Девственность
 2008 — Рассвет/Закат
 2009 — Поколение
 2009 — Николина гора
 2011 — Родина или смерть
 2011 — Иконоскоп
 2013 — Труба
 2014 — Книга
 2015 — "Saules staros"
 2016 — "Radinieki (Ukrainas krīze, mana ģimene un es)"
 2018 — "Putina liecinieki"
 2020 — "Gorbačovs. Paradīze"
 2021 — 2020. О любви и о свободе
 2023 — "Austrumu fronte"
 2024 — Железо (filma)
 2025 — Подлетное время (filma)

 Atsauces 

 Ārējās saites 

 Mansky's personal website , , 

  Vitālijs Manskis filmas.lv

Kategorija:1963. gadā dzimušie
Kategorija:Ļvivā dzimušie
Kategorija:Ukraiņu kinorežisori
Kategorija:Kinoproducenti