Šalotes sīpoli

Šalotes sīpoli jeb šalotes (Allium ascalonicum, arī Allium cepa Aggregatum grupa) ir kultivēti sīpolaugi no sīpolu ģints, ko audzē pārtikai gan nelielo sīpolu, gan zaļo loku dēļ. Tām raksturīga sīpolu grupveida veidošanās, tas ir, vienā vietā uz kopīgas pamatnes izaug vairāki nelieli, bieži iegareni ovāli sīpoliņi. Šī pazīme ir viena no būtiskākajām šalotu bioloģiskajām un agronomiskajām īpatnībām un pēc augšanas ieraduma padara tās zināmā mērā līdzīgas ķiplokiem, lai gan botāniski šalotes sīpoli ir tuvāki parastajam sīpolam. Salīdzinājumā ar galda sīpoliem šalotēm parasti ir smalkāka tekstūra, mazāk izteikts asums un saldenāka garša, kas labi saglabājas arī termiskās apstrādes laikā. To aromātā nereti jūtama viegla, ķiplokam līdzīga nianse, taču bez ķiplokiem raksturīgās dominējošās pikantuma nots.

Dārzkopībā šalotes sīpoli ir augstu novērtēti, jo tos bieži pavairo veģetatīvi no sīpolstādiem, nodrošinot vienmērīgu ražu, samērā ātru ienākšanos, labu ražas stabilitāti un labas uzglabāšanas īpašības. Tās ir piemērotas audzēšanai mērenā klimata joslā un ir ražīgas arī nelielās platībās, kā arī salīdzinoši izturīgas pret nelabvēlīgiem apstākļiem. Gastronomijā šalotes plaši izmanto franču virtuvē, kā arī plašākā Eiropas kulinārajā tradīcijā. Tos izmanto mērcēs, sautējumos, salātos un marinādēs, kur šalotes sīpoli tiek novērtēti ar spēju piešķirt ēdieniem aromātisku dziļumu, nepārspīlējot sīpolu asumu. Šī līdzsvarotā garšas profila dēļ šalotes sīpoli ir nozīmīga sastāvdaļa gan profesionālajā, gan mājas virtuvē, labi saderot ar gaļas, zivju un dārzeņu ēdieniem.

 Ārējās saites 

Kategorija:Sīpoli
Kategorija:Dārzeņi