Romiešu Kipra

Kipra (latīņu: Cyprus) bija Romas province, kas atradās mūsdienu Kipras salā Vidusjūras austrumu daļā. Tā kļuva par Romas provinci 58. gadā p.m.ē., kad to iekļāva impērijas sastāvā pēc tam, kad to ieņēma romiešu karaspēks.

Romas laikā Kipra kļuva par nozīmīgu tirdzniecības un stratēģisko punktu, pateicoties tās ģeogrāfiskajai atrašanās vietai starp Āziju, Āfriku un Eiropu. Svarīga loma bija arī vara un citu minerālu iegūšanai, īpaši apkārtnē pie Tamassas un Solas.

Kristietība Kiprā izplatījās agri, un jau 1. gadsimtā salu apmeklēja apustulis Pāvils un viņa pavadonis Barnaba, kurš, pēc tradīcijas, pats bija cēlies no Kipras. Tā rezultātā Kipra kļuva par vienu no pirmajām kristīgajām kopienām Vidusjūras reģionā. Romas un vēlāk Bizantijas laikā uz salas tika uzceltas daudzas baznīcas, un Kipra ieguva ievērojamu reliģisku nozīmi.

Pirms Romas kundzības Kipra bija bijusi dažādu civilizāciju kontrolē, tostarp ēģiptiešu, asīriešu, persiešu un helēnistiskās valdības laikā — Ptolemaju dinastijas pārvaldībā.

 Ārējās saites 

Kategorija:Romas impērijas provinces