Grāmatneši

Grāmatneši () bija cilvēki, kas latīņu drukas aizlieguma laikā Krievijas Impērijā neatļauti ieveda un izplatīja latīņu rakstā iespiestās grāmatas lietuviešu un latgaliešu valodā.

 Viļņas, Kauņas un Suvalku guberņā 
Lietuviešu katoļu garīdzniecība bija pirmā, kas rosināja lietuviešu valodas grāmatu iespiešanu un izplatīšanu Viļņas, Kauņas un Suvalku guberņā Krievijas Impērijā aizliegtajā latīņu rakstā. Latīņu raksta lietošana tika uztverta kā simboliska lojalitāte Romas Katoļu baznīcai pretstatā Krievu Pareizticīgās baznīcas lietotajai kirilicai.

Tiklīdz Mazajā Lietuvā sāka izdot iespieddarbus latīņu rakstā, parādījās cilvēki, kas gan brīvprātīgi, gan par atlīdzību bija gatavi tos ievest Krievijas Impērijā. Tur grāmatneši iespieddarbus vai nu uzreiz lasīšanai nodeva zemniekiem vai tālākai izplatīšanai nogādāja skolotājiem vai katoļu priesteriem.

Pirmo zināmo lietuviešu grāmatnešu organizāciju izveidoja Žemaitijas bīskaps Motejuss Valančs (Motiejus Valančius). 1866. vai 1867. gadā ar Jurģa Bielina (Jurgis Bielinis) starpniecību viņš nodeva aptuveni 2000—3000 Krievijas rubļu priesterim Jonam Zabermanam grāmatu spiestuves atvēršanai Tilzītē.

Ar lietuviešu valodas grāmatu izplatīšanu latīņu rakstā Valančs pretojās Krievijas Impērijas pareizticības uzspiešanai un pārkrievošanai. Viņa organizācija darbojās līdz 1870. gadam, kad Krievijas Impērijas varasiestādes to atklāja un apcietināja 17 organizācijas dalībniekus, bet pašam Valančam no apcietināšanas izdevās izbēgt.

 Vitebskas guberņā 

 Ārējās saites 

Kategorija:Lietuvas vēsture
Kategorija:Profesijas