Slengs

Slengs jeb vienkāršruna ir neliterārā leksika un citu neliterāro valodas izteiksmes līdzekļu kopums (vārdi, frāzes), ko galvenokārt izmanto neformālā mutvārdu saziņā, bet izvairās formālajā rakstībā un runā. Tas bieži vien attiecas arī uz valodu, ko izmanto noteiktu grupu locekļi, lai noteiktu grupas identitāti un izslēgtu nepiederošos. Pats termins radās 18. gadsimtā un kopš tā laika definēts dažādos veidos, un valodniecībā tam nav vienots tehniskais lietojums.

 Etimoloģija 
Agrākajā pierādītajā lietojumā (1756. gadā) vārds "slengs" apzīmēja "zemas" vai "apšaubāmas" raudzes cilvēku vārdu krājumu. 19. gadsimta sākumam to vairs neizmantoja tikai saistībā ar apšaubāmas raudzes cilvēkiem, bet turpināja izmantot, lai apzīmētu zemāku par standarta izglītotas runas līmeni. Angļu valodas Skotijas dialektā tas nozīmēja "sarunas, pļāpāšana, tenkas", Ziemeļanglijas dialektā tas nozīmēja "nekaunība, aizskaroša valoda".

Vārda "slengs" izcelsme nav skaidra. Pirmo reizi drukātā veidā tas lietots ap 1800. gadu, lai apzīmētu apšaubāmās un noziedzīgās šķiras valodu Londonā, lai gan tā lietojums, visticamāk, aizsākās senāk. Vārdam iespējama skandināvu izcelsme (piemēram, norvēģu slengenavn nozīmē "iesauka"), taču, pamatojoties uz "datumu un agrīnajām asociācijām", Oksfordas angļu valodas vārdnīca noraida šo iespēju. Tomēr Džonatans Grīns piekrīt skandināvu izcelsmes iespējamībai, saistot ar to ar vārda sling sakni, kas nozīmē "mest", un norādot, ka slengs ir mētāta valoda — ātrs un godīgs veids, kā pateikt savu viedokli.

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:Vienkāršruna
Kategorija:Sociolingvistika