Kazahbejli kapulauks

Kazahbejli kapulauks () ir arheoloģisks piemineklis, kas datējams ar vēlo bronzas laikmetu un agro dzelzs laikmetu. Tas atrodas netālu no Kazahbejli ciema Kazahas rajonā, Azerbaidžānas rietumos, Agstafas upes labajā krastā. Piemineklis tiek datēts aptuveni ar 7.—6. gadsimtu p.m.ē. un pieder Hodžali-Gedabejas kultūras areālam. Ar Azerbaidžānas Republikas Ministru kabineta 2001. gada 2. augusta lēmumu Nr. 132 tas tika iekļauts valsts nozīmes nekustamo vēstures un kultūras pieminekļu sarakstā (reģistrācijas numurs 1237).

 Atrašanās vieta 
Kapulauks atrodas Kazahbejli ciema dienvidrietumu nomalē, Agstafas upes labajā krastā, vietā, kas pazīstama kā "Tepealti" (vietēji arī "Eziztepe" vai "Eššektepe"). Precīzāk, tas atrodas nelielā pacēlumā, aptuveni 354 metrus virs jūras līmeņa. Šis reģions atrodas pārejas zonā no Kūras-Araksas zemienes uz Mazā Kaukāza kalnu masīvu. Atrašanās vietu raksturo ūdenstilpes tuvums un labs apkārtnes pārskats, kas senatnē bija svarīgs faktors, izvēloties apmetņu un apbedījumu vietas. Daudzie bronzas un dzelzs laikmeta pieminekļi Agstafas upes ielejā liecina par reģiona blīvu apdzīvotību senatnē.

 Vēsturiskais konteksts un kultūras piederība 
Pieminekļa datējums, kas aptver 1. gadu tūkstoša p.m.ē. pirmo pusi, īpaši 7.—6. gadsimtu, pārstāv sarežģītu pārejas periodu Dienvidkaukāzā. Šo periodu raksturoja vēlo bronzas laikmeta kultūru transformācija agrā dzelzs laikmeta kultūrās. Šajā laikmetā metalurģijā izplatījās dzelzs lietošana, parādījās jauni ieroču un darbarīku veidi, padziļinājās sociālā diferenciācija saistībā ar zirgkopības attīstību, tika celti aizsardzības ciklopiskie nocietinājumi.

Kazahbejli kapulauks, pamatojoties uz arheoloģisko materiālu un apbedīšanas rituāliem, tiek saistīts ar Hodžali-Gedabejas kultūru. Šī kultūra aptvēra Azerbaidžānas rietumu reģionus, kā arī Mazā Kaukāza kalnu un piekalņu rajonus, un pastāvēja aptuveni no 13./12. gadsimta līdz 7./6. gadsimtam p.m.ē. Hodžali-Gedabejas kultūru raksturo akmens šķirstu apbedījumi (cistas), apbedījumi akmens kastēs un kurgāni, kas satur kolektīvos vai individuālos apbedījumus. Šīs kultūras materiālais mantojums ietver melnu un pelēku keramiku ar pulētu virsmu, rotātu ar ģeometriskiem motīviem, bronzas un dzelzs ieročus (dunčus, zobenus, šķēpu uzgaļus), bronzas jostas, kā arī dažādas rotaslietas (aproces, auskarus, apģērba saktas, krelles).

 Arheoloģiskie pētījumi 

 Agrīnās ziņas un reģistrācija 
Pirmās ziņas par arheoloģisko mantojumu Kazahbejli ciema apkārtnē nāk no 20. gadsimta vidus. Dž. A. Halilova īsā publikācija 1958. gadā un S. M. Gazijeva reģionālais pārskats 1962. gadā apstiprina senas nekropoles pastāvēšanu šajā rajonā. Vēlākos periodos piemineklis tika iekļauts Azerbaidžānas arheoloģisko pieminekļu reģistrā un nonāca valsts aizsardzībā.

 Glābšanas izrakumi 2019. gadā 
2019. gada maijā, veicot darbus pie ceļa posma Baku-Alata-Kazaha-Sarkanais tilts paplašināšanas, kas šķērso Kazahbejli ciemu, Tepealti apvidū nejauši tika atklāti apbedījumi. Šī iemesla dēļ Azerbaidžānas Nacionālās Zinātņu akadēmijas Arheoloģijas un etnogrāfijas institūta (tagad Arheoloģijas, etnogrāfijas un antropoloģijas institūts) Kazahas-Tovuzas arheoloģiskā ekspedīcija B. Džalilova, F. Gulijeva un Š. Nadžafova vadībā veica steidzamus glābšanas izrakumus. Izrakumu laikā tika izpētīti pieci apbedījumi zemes bedrēs.

Atrasto kapu izpēte parādīja, ka mirušie galvenokārt tika apbedīti hokera pozā (rokas un kājas saliektas pie vēdera), guldīti uz labā vai kreisā sāna. Lai gan kapu orientācija variēja, dominēja austrumu-rietumu un ziemeļrietumu-dienvidaustrumu virzieni. Šis apbedīšanas rituāls ir raksturīgs daudziem Hodžali-Gedabejas kultūras pieminekļiem.

Kapos tika atrasts šāds kapu inventārs:

Keramika: Melni un pelēki māla trauki, labi apdedzināti, bieži ar pulētu virsmu. Starp formām bija kausi, krūzes, bļodveida trauki un vāki (tostarp raksturīgie "stuko" tipa vāki ar sēņveida rokturi). Dažu trauku virsma bija rotāta ar iespiestiem punktiem, ieskrāpētām līnijām vai reljefu ornamentu. Tipoloģiskā analīze norāda uz keramikas datējumu ar 10. gadsimta beigām — 7. gadsimtu p.m.ē.

Metāla priekšmeti: Dzelzs dunči (viens no tiem tika atrasts piestiprināts pie jostas), bronzas divlapu bultu uzgaļi, bronzas adatas, domājams, piederējušas apģērbam. Dzelzs priekšmetu atradumi apstiprina agrā dzelzs laikmeta sākumu.

Rotaslietas: Atrastas vairākas sarkanīgas serdolika krelles, kas, iespējams, bija iepītas matu bizēs.

 Atrasto priekšmetu tipoloģiskais salīdzinājums 
Materiāli no Kazahbejli kapulauka, tostarp keramikas formas un ornamentika, metāla priekšmeti (dzelzs dunči, bronzas bultu uzgaļi) un apbedīšanas paražas (hokera poza, orientācija), uzrāda ievērojamas līdzības ar citiem vienlaicīgiem pieminekļiem Kazahas-Gedabejas reģionā, piemēram, Zejamčajas nekropole, Saritepe, Babaderiša un citiem Hodžali-Gedabejas kultūras pieminekļiem. Tas liecina, ka reģiona iedzīvotāji tajā laikā ievēroja vienotas vai ļoti līdzīgas kultūras tradīcijas.

 Nozīme 
Kazahbejli kapulaukam ir ievērojama zinātniskā vērtība Azerbaidžānas ziemeļrietumu reģionu arheoloģijai un senajai vēsturei vēlo bronzas — agro dzelzs laikmetu periodā.

 Ļauj precizēt Hodžali-Gedabejas kultūras izplatības areālu un tās lokālās īpatnības.
 Sniedz informāciju par laikmeta apbedīšanas rituāliem, sociālo struktūru, reliģiskajiem uzskatiem un amatniecību.
 Satur materiālās kultūras paraugus (tostarp agrīnos dzelzs priekšmetus), kas atspoguļo pāreju no bronzas uz dzelzs laikmetu.
 Nodrošina materiālu reģiona seno iedzīvotāju un viņu kultūras kontaktu ar citiem Kaukāza reģioniem izpētei.

 Pašreizējais stāvoklis un aizsardzība 
Ar Azerbaidžānas Republikas Ministru kabineta lēmumu Kazahbejli kapulauks ir nodots valsts aizsardzībā kā valsts nozīmes arheoloģiskais piemineklis. Glābšanas izrakumi, kas veikti 2019. gadā saistībā ar ceļa būvniecību, ļāva glābt daļu pieminekļa no iznīcināšanas un zinātniski to izpētīt. Tomēr joprojām pastāv risks, ka teritorija tiks tālāk bojāta antropogēnās ietekmes (lauksaimnieciskā darbība, infrastruktūras attīstība) rezultātā. Lai noskaidrotu pieminekļa pilno potenciālu un nodrošinātu tā ilgtermiņa saglabāšanu, ir nepieciešams precīzi noteikt tā robežas, izveidot aizsargjoslu un nākotnē veikt plašākus arheoloģiskos pētījumus.

 Atsauces 

Kategorija:Azerbaidžānas vēsture