Džordžs Kokbērns

Sers Džordžs Kokbērns, 10. baronets, (, dzimis ; miris ) bija Karaliskās flotes virsnieks un politiķis. Kā kapteinis viņš piedalījās Sentvinsenta raga kaujā 1797. gada februārī Franču revolūcijas karu laikā. Viņš komandēja jūras spēku atbalstu Martinikas iebrukuma laikā 1809. gada februārī Napoleona karu laikā.

Viņš arī vadīja Vašingtonas ieņemšanu un nodedzināšanu 1814. gada 24. augustā kā ģenerālmajora Roberta Rosa padomnieks 1812. gada kara laikā. Vēlāk viņš kļuva par pirmo jūras lordu (First Naval Lord) un šajā amatā centās uzlabot artilērijas standartus flotē, izveidojot artilērijas skolu Portsmutā; vēlāk viņš nodrošināja, ka flotē bija pieejama jaunākā tvaika un dzenskrūvju tehnoloģija, un uzsvēra spēju vadīt jūrniekus bez nepieciešamības ķerties pie fiziskas jūrnieku sodīšanas.
 Dzīvesgājums 
Džordžs Kokbērns dzimis 1772. gada 22. aprīlī Londonā, viņš bija Džeimsa, 8. baroneta Kokbērna, otrais dēls.

1786. gadā viņš pievienojās Karaliskajam flotes dienestam un ātri pakāpās pa karjeras kāpnēm. Sākumā viņš dienēja Lielbritānijā, pēc tam pavadīja laiku ceļojumos Ostindijā un Vidusjūrā. Viņa pirmā kaujas pieredze bija dalība Livorno blokādē 1796. gadā. Nākamajā gadā viņš komandēja fregati Sentvisenta raga kaujā.

Kā kuģa komandieris viņš izcēlās 1809. gada uzbrukumā Martinikai un pieņēma franču padošanos, saņemot Pārstāvju palātas pateicību par šo rīcību.

1811. gada kampaņas laikā viņš dienēja pie Spānijas krastiem un, nākamā gada 12. augustā paaugstināts par Zilās eskadriļas kontradmirāli,LondonGazette, 11 августа 1812 года  tika nosūtīts aizstāvēt Spānijas kolonijas Amerikā. Viņš piedalījās karā ar Amerikas Savienotajām Valstīm kā admirāļa Džona Borleisa Vorena un pēc tam Aleksandra Kokreina tiešais palīgs un bija galvenais soda ekspedīciju izpildītājs pret piekrastes apmetnēm Amerikas Savienotajās Valstīs. Viņš organizēja atbrīvoto melnādaino vergu vervēšanu Britu Koloniālajam jūras kājnieku korpusam. Kokbērna nozīmīgākā operācija bija Vašingtonas ieņemšana un nodedzināšana 1814. gada 24. augustā.

1815. gada sākumā Kokbērnam tika piešķirts Pirts ordenis, un pēc atgriešanās Eiropā viņam tika uzdots pārvest gūstā esošo Napoleonu Bonapartu uz Svētās Helēnas Salu, kur Kokbērns vairākus mēnešus palika kā salas gubernators.

Pēc tam Kokbērns vairākkārt (1828.–1830., 1834.–1835., 1841.–1846.) kalpoja par Admiralitātes pirmo jūras lordu. Viņš vairākas reizes tika ievēlēts parlamentā (no Portsmutu 1818.–1820. gadā, no Veblijas 1820.–1828. gadā, no Plimutas 1828.–1832. gadā un no Riponas 1841.–1847. gadā) un bija konservatīvo grupas pārstāvis. 1837. gada 10. janvārī sers Džordžs tika paaugstināts par Baltās eskadriļas admirāli.LondonGazette, 10 января 1837 года

1852. gadā Kokbērns mantoja ģimenes baroneta titulu, ko viņš bija mantojis pēc sava bezbērnu vecākā brāļa nāves.

Viņš nomira 1853. gada 19. augustā Rojallemingtonspā pilsētā, Vorvikšīrā.
 Atsauces 

 Ārējās saites 

 UK National Archives ID
 Britishmuseum.org vietne
 Nacionālā portretu galerija

Kategorija:1772. gadā dzimušie
Kategorija:1853. gadā mirušie
Kategorija:Anglijas jūrnieki
Kategorija:Anglijas militārpersonas