Japānas vabole

Japānas vabole (Popillia japonica Newman, 1838) ir invazīva vaboļu suga, kuras dabiskais areāls ir Japāna un Ķīna, bet tā izplatījusies arī citur Eiropā un Ziemeļamerikā. Japānas vabole ir viena no postošākajām invazīvajām sugām Ziemeļamerikā. Tās masveida savairošanās un barošanās ar dažādiem augiem spēj nodarīt ievērojamu kaitējumu gan lauksaimniecībai, gan dārzkopībai. Uzskaitīti vairāk nekā 400 iespējamo saimniekaugu, kuriem šī vabole noēd lapas līdz dzīslām. Kāpuri nograuž augu saknes.

 Taksonomija 

 Valsts: Dzīvnieki
 Tipa: Posmkāji
 Klase: Kukaiņi
 Kārta: Vaboles
 Dzimta: Skarabeji
 Apakšdzimta: Rutelinae
 Ģints: Popillia
 Suga: Popillia japonica

 Morfoloģija 

 Pieaugušais kukainis:
 Garums: 8—12 mm. Tēviņi ir nedaudz mazāki nekā mātītes.
 Krāsa: metāliski zaļa galva un krūškurvis; bronzas krāsas spārni (elitra).
 Raksturīgas 5 baltu saru pušķu rindas abās vēdera pusēs un divi pušķi aizmugurē.
 Kāpurs (larva):
 C veida izliekums, bāli balts ķermenis ar brūnu galvu.
 Sasniedz līdz 3 cm garumu.
 Dzīvo zemē, barojas ar saknēm.

 Līdzīgās sugas 
Gan vabole, gan tās kāpuri ir ārēji līdzīgi Latvijā bieži atrodamām skarabeju dzimtas vabolēm — dārza vabolei Phyllopertha horticola un lauka maijvabolei Melolontha melolontha.

Japānas vaboli no tām var atšķirt pēc baltajiem matiņu pušķīšiem uz vēdera sāniem un pakaļgala.

 Bioloģija un dzīves cikls 

 Attīstība parasti ilgst vienu gadu (atkarībā no klimata).
 Olas dēj zemē — 40—60 olu mātīte vienā sezonā.
 Kāpuri attīstās augsnē, kur pārziemo.
 Pieaugušie īpatņi (imago) iznāk virspusē vasarā (jūnijs—augusts), dzīvo 4—6 nedēļas.
 Vaboles aktīvi pārvietojas, spēj lidot, bet bieži barojas grupās, kas izraisa masveida bojājumus.

 Barošanās 

 Imago (pieaugušie) barojas ar lapām, ziediem un augļiem — vairāk nekā 300 augu sugu, tajā skaitā:
 rožu dzimtas augiem (ābeles, plūmes, ķirši),
 pupiņām, kukurūzai, vīnogulājiem, kartupeļiem, zemenēm,
 dekoratīviem augiem (rozes, hibiski u. c.).
 Barošanās rezultātā veidojas “mežģīņveida bojājumi”, kad paliek vienīgi lapu dzīslas.
 Kāpuri barojas ar zāliena un lauksaimniecības augu saknēm, kas noved pie augu novīšanas un zāliena iznīkšanas.

 Izcelsme un izplatība 
Dzimtajā areālā šī vabole ir ekoloģiski līdzsvarota un dabiski kontrolēta ar vietējiem parazītiem un plēsējiem, taču invazīvajās teritorijās tie vēl nav tai paspējuši sekot.

Invazīvās teritorijas:

 Ziemeļamerika — pirmo reizi konstatēta 1916. gadā pie Filadelfijas (ASV). Šobrīd plaši izplatīta austrumu un centrālajos štatos.
 Eiropa — 1970. gados redzēta Azoru salās, 2014. gadā konstatēta ziemeļu Itālijā, vēlāk arī Šveicē un citviet.
 Latvijā līdz šim nav oficiāli konstatēta dabā, bet ir uzraudzības objekts kā potenciāli invazīva suga.

 Invazivitātes mehānismi 

 Trūkst dabiskie ienaidnieki Eiropā un Ziemeļamerikā.
 Plašais saimniekaugu klāsts padara to pielāgoties spējīgu.
 Augsta reproduktīvā kapacitāte un mobilitāte. Vidēji vienā lidojumā kukainis var nolidot līdz 8 km.
 Netīša izplatība caur transporta līdzekļiem, dārzkopības precēm un lidostām.

 Kontroles un ierobežošanas pasākumi 
Parastie līdzekļi līdz šim pret šo sugu bijuši mazefektīvi.

 Mehāniskie līdzekļi — vaboļu savākšana, slazdi, nogrieztas lapas.
 Bioloģiskā kontrole — izmanto parazītiskās lapsenes (Tiphia vernalis), kas uzbrūk kāpuriem, parazītiskās mušas (Istocheta aldrichi), kas invadē pieaugušas vaboles, baktērijas (Bacillus popilliae), sēnes (Metarhizium anisopliae), dažas nematodes (Steinernema glaseri u.c.).
 Ķīmiskie līdzekļi — augu aizsardzības līdzekļi (insekticīdi) — efektīvi, bet ar ierobežojumiem ekoloģisku seku dēļ.
 Fitosanitārā uzraudzība — ES iekļāvusi sugu reglamentētā kaitēkļa sarakstā. Latvijā kopš 2020. gada veic monitoringu potenciālajās invāzijas vietās (ostās, lidostās, dārzos un parkos).
 Feromoni — izmanto vaboles piesaistošas smaržas. Taču pētījumi liecina, ka tie piesaista vairāk vaboļu no apkaimes nekā iznīcina.

 Stāvoklis Eiropā un Latvijā 

 ES uzskata Popillia japonica par augsta riska invazīvo sugu.
 Iekļauta Regulā (ES) 2016/2031 kā suga, kuras izplatība jānovērš.
 Latvijā līdz 2025. gadam nav atrasta dabiskajā vidē, bet PVD un Nacionālais botāniskais dārzs seko tās izplatības riskam.

 Atsauces 

 Ārējās saites 


Kategorija:Invazīvās sugas
Kategorija:Skarabeju dzimta