Pirtsslota

Pirtsslota jeb slota ir pirtī lietojams zaru saišķis, ar kuru pēršanās laikā sit pa ķermeni. Mūsdienās slotu parasti gatavo no bērza. Vislabākā slota ir no jauna āra bērza zariem.

Pirtsslota ir neatņemama sastāvdaļa somu, krievu, igauņu un latviešu pirts kultūrā. To īpaši izmanto Jāņos. Somijā un citās Ziemeļvalstīs daudzdzīvokļu namu koplietošanas pirtīs slotu lietošana reizēm ir aizliegta drošības apsvērumu dēļ. Cilvēkiem ar izteiktām alerģijām bērza slota var izraisīt alerģiskas reakcijas.

Pirtsslotu izmanto pirtīs ar tvaiku – latviešu, krievu un vecajās somu pirtīs. Mūsdienu somu saunās, kur ir karsts un sauss gaiss, slotas nelieto, jo lapas ātri nokrīt.

 Pēršanās vēsture 

Slotu izmantošana ir cieši saistīta ar senajām pirts tradīcijām, kas viduslaikos bija izplatītas visā Eiropā. Lielākajā daļā Eiropas šī tradīcija izzuda viduslaiku beigās, bet Ziemeļeiropā un Baltijā tā saglabājās. Ziemeļamerikas indiāņu sviedru teltīs arī lietoja slotām līdzīgus rīkus.

Slotas lietošana pirtī ir ļoti sena tradīcija. Slotu lietoja jau tajos laikos, kad pirts bija vairāk atpūtas un rituālu vieta nekā mazgātuve. Sākotnēji pirtī galvenokārt svīdināja ķermeni un pērās ar slotu, lai veicinātu asinsriti. Ūdeni mazgāšanai sāka lietot vēlāk, kad pirts kļuva par galveno vietu, kur cilvēki mazgājās.

Mūsdienās slotu parasti gatavo no bērza, bet senāk slotas taisīja arī no upenēm, purva vaivariņa, ozola, liepas un pīlādža. Slotu var gatavot arī no nātrēm.

 Pirtsslota Latvijas tradīcijās 
Latvijā pieredzējuši pirtnieki gatavo klūgu slotiņas, un pēršanās ar daudzveidīgām slotiņām ir būtiska pirts rituāla sastāvdaļa. Latvijā bērza slota ir īpaši iecienīta, jo bērza lapās esošās ēteriskās eļļas un vitamīni C un A padara ādu gludu un elastīgu, savukārt slotu uzlējums ir labs galvas ādai un matiem.

Bez tradicionālajām bērza slotām Latvijā lieto arī ozola slotas, kas ir piemērotas cilvēkiem ar ādas problēmām, jo ozola lapās esošās miecvielas darbojas pretiekaisuma un antiseptiski. Ozola slotas ir izturīgākas un ilgāk kalpo, tāpēc tās bieži izvēlas pieredzējuši pirtnieki.

Lielvārdes pusē darbojas īpaša pirts skola "Ūdens skola", kur māca tradicionālo slotu gatavošanu un lietošanu, uzsverot, ka "tikai tad, kad tavs gars un ūdens būs vienoti, arī pirts slotai būs tā spēks". Šeit saglabātas senās zināšanas par dažādu augu slotu īpašībām un to pareizu izmantošanu pēršanās rituālā.

 Vārdu etimoloģija 

 Somu valodas "vasta" vārds 

Somijā vārdu "vasta" lieto valsts austrumu daļā (uz austrumiem no iedomātās Porvo–Oulu ģeogrāfiskās robežas), kā arī lielākajā daļā Baltijas somu valodu: karēļu, lībiešu un vepsu valodās. Vārdu "vasta" uzskata par aizguvumu no zviedru valodas vārda "kvast", bet labāks skaidrojums ir aizguvums no senkrievu valodas, kurā no vārda "hvost" atvasinātais darbības vārds "hvostat´" nozīmēja pēršanos ar slotu. Vārds "vasta" senos laikos varēja apzīmēt arī lapu slotu. Lībiešu valodā vārdu "slota" lietoja gan slaucīšanas rīka, gan pirts slotas nozīmē.

 Somu valodas "vihta" vārds 

Vārds "vihta" ir tipisks piemērs Somijas rakstu valodā iesakņojušamies rietumu dialekta vārdam. Vārds "vihta" sastopams igauņu valodā (), kur tas varētu būt atvasinājums no tā paša skaņas atdarinājuma vārdcelma, ko pārstāv arī "vihma" (lietus) un "vihistä" (svilpt). Darbības vārds "vihmoa" var nozīmēt mitrināšanas vai svētītā ūdens šļakstīšanu ar slotas vai cita saišķveida rīka palīdzību. Somijas rietumu daļā (uz rietumiem no Porvo–Oulu robežas) lieto vārdu "vihta". Somu rakstu valodā "vihta" atrodams Henrika Florinusa ()  publicētajā sakāmvārdu krājumā. Vārds tomēr jau parādījās Agrikolas () valodā grēkā krišanas stāstā:

(Tulkojums: "Tad viņu abu acis atvērās, un viņi saprata, ka ir kaili, tad viņi sasēja vīģes lapas kopā un taisīja sev slotas.")

Agrikola apraksta, ka Ādams un Ieva apsedzās ar vīģes lapām, kas bija sasaistītas slotas veidā. Paradīzes slotas nav Agrikolas izgudrojums, jo tās attēlotas jau Somijas viduslaiku baznīcu gleznojumos.

 Gatavošana 


Slotas parasti gatavo no Jāņiem līdz jūlija sākumam. Pirms tam bērza lapas ir pārāk mīkstas, bet jūlijā tās jau sāk viegli birt. Zaru laušanai vienmēr jāsaņem zemes īpašnieka atļauja.

Vienai slotai nepieciešami aptuveni 35–40 āra bērza zari. Āra bērzs ir labāks par purva bērzu, jo tas ir stingrāks un tā lapas labāk turas pie zara. No zaru apakšdaļas jānoņem lapas 10–15 centimetru garumā, lai izveidotu rokturi. Zarus sakārto tā, lai lapu gaišākā apakšpuse būtu vērsta uz āru. Āra bērza smarža ir maiga, tāpēc aromāta pastiprināšanai saišķī var pievienot dažus purva bērza vai upenes zarus. Asinsrites veicināšanai var pievienot vienu kadiķa zaru.

Slotu var gatavot arī no kadiķa zariem, bet tie vispirms jāiemērc karstā ūdenī, lai kadiķa skujas kļūtu mīkstākas un nedurtu. Krievijā populāras ir ozola slotas, kas ir izturīgākas par bērza slotām.

Zaru sasiešanai tradicionāli izmanto purva bērza klūgas, bet mūsdienās slotu bieži sasien ar auklu vai plastmasas savilcējiem.

Tradicionālajā siešanas veidā klūgu sagatavo, vispirms pārlaužot tās mizu, velkot ar naža asmeni. Klūgu padara lokanu, uzmanīgi to vērpjot, lai koka šķiedras atdalītos viena no otras. Siešanas veidi ir dažādi, bet tos var iedalīt divos pamata tipos: var izveidot atsevišķu klūgas gredzenu, ko uzmauc slotas rokturim, vai arī siet klūgu tieši ap rokturi. Ar atsevišķu gredzenu rokturis tiek sasiets vienā vietā, bet sienot tieši ap rokturi, parasti veido divas siešanas vietas. Sienot tieši uz roktura, var izveidot arī pakaramo cilpu.

Ziemai slotas var žāvēt vēdināmā un ēnainā vietā vai saldēt plastmasā ietītas. Ziemas slotas labāk gatavot vēlāk vasarā, kad pumpuri nobiruši un jaunie dzinumi pārkoksnējušies. Žāvēto slotu pirms lietošanas mērcē ūdenī. Saldētās slotas jāatkausē istabas temperatūrā.

 Ietekme uz veselību 

Bērza lapās ir saponīni – vielas, kas darbojas kā dabiskas ziepes un palīdz attīrīt ādu. Pēršanās ar slotu atdala atmirušās ādas šūnas, uzlabo asinsriti un veicina vielmaiņu.

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:Mazgāšanās
Kategorija:Latvijas tradīcijas