Franču zīmju valoda

Franču zīmju valoda (franču: Langue des signes française, saīsināti LSF) ir dabīga valoda, kas tiek lietota nedzirdīgo kopienās Francijā un citos frankofonos reģionos. Tā ir viena no vecākajām dokumentētajām zīmju valodām pasaulē un ir kalpojusi par pamatu daudzām citām valodām, tostarp amerikāņu zīmju valodai (ASL).

 Vēsture 
Franču zīmju valoda sāka veidoties 18. gadsimtā Parīzē, kad Šarls Mišels de Lepē izveidoja pirmo nedzirdīgo skolu, kurā viņš izmantoja zīmju valodu kā mācību līdzekli. LSF attīstījās, apvienojot dažādas vietējās zīmju sistēmas un izveidojot strukturētu valodu ar savu gramatiku un sintaksi.

 Valodas īpatnības 
LSF ir telpiskā valoda, kurā nozīmi veido ne tikai roku kustības, bet arī mīmika, ķermeņa valoda un pozicionēšana telpā. Tā izmanto aglutinatīvu struktūru, kas ļauj ar vienu zīmi izteikt vairākus gramatiskus elementus vienlaikus.

 Ietekme un izplatība 
Franču zīmju valodai ir bijusi ievērojama ietekme uz citām zīmju valodām, jo īpaši uz ASV un Eiropas zīmju valodu sistēmām. Daudzas bijušās Francijas kolonijas ir pārņēmušas vai adaptējušas LSF pamatelementus, izveidojot savas reģionālās versijas.

 Oficiālais statuss 
Kopš 2005. gada LSF ir oficiāli atzīta par valodu Francijas likumdošanā, nodrošinot tās lietotājiem tiesības izmantot to izglītībā un sabiedriskajā dzīvē. Šis atzinums ir bijis būtisks solis nedzirdīgo kopienas sociālās integrācijas veicināšanā.

 Atsauces 

Kategorija:Zīmju valodas
Kategorija:Francijas valodas
Kategorija:Šveices valodas
Kategorija:Beļģijas valodas
Kategorija:Franču zīmju valodas saime