Alberts Rovels

Alberts (Berts) Džons Rovels (; dzimis , miris ) bija britu un amerikāņu ģeologs un paleontologs, Kanzasas Universitātes goda profesors un Kanzasas Universitātes bezmugurkaulnieku paleontoloģijas muzeja goda kurators.

 Dzīvesgājums 
Alberts Rovels dzimis 1929. gada 19. jūlijā Īli pilsētā, Kembridžšīras grāfistē, Lielbritānijā. Viņa tēvs bija dzelzceļa sakaru inženieris. Rovela jaunība pagāja Kembridžšīrā, bet pēc tam vairāk uz ziemeļiem, Jorkšīrā, kur viņš mācījās Līdsas Universitātē un 1950. gadā ieguva kalnrūpniecības bakalaura grādu ar izcilību, bet 1953. gadā turpat ieguva filozofijas doktora grādu ģeoloģijā.

No 1953. līdz 1955. gadam Rovels divus gadus nodienēja Karaliskajā inženieru korpusā jaunākā leitnanta pakāpē, izejot apmācību militārās ģeoloģijas skolā. Viņš tika nosūtīts uz Keniju kā vada komandieris, piedaloties dažādās ģeoloģiskajās misijās. Šis dienests ļoti ietekmēja viņa akadēmisko interesi par lauka ģeoloģiju un un lauka pētījumu nozīmības atzīšanu.

Savu pasniedzēja karjeru viņš uzsāka 1955. gada jūlijā kā ģeoloģijas pasniedzēja asistents un no 1956. līdz 1964. gadam ieņēma lektora amatu Notingemas Universitātē. 1964–1965. gados Rovels bija viesprofesors Kanzasas Universitātē (1964–1967). 1967. gadā viņš emigrēja uz ASV, ieņemot Kanzasas Universitātes ģeoloģijas katedras profesora un Kanzasas Universitātes dabas vēstures muzeja bezmugurkaulnieku paleontoloģijas nodaļas kuratora amatus. 1990. gadā Britu Antarktiskais dienests viņu uzaicināja kā pieaicināto zinātnieku un ievēlēja par ārštata zinātnisko darbinieku Kembridžas Robinsona koledžā. Nostrādājot Lielbritānijā un ASV 40 gadus, 1995. gadā viņš aizgāja pensijā.

Pēc aiziešanas pensijā Rovels turpināja recenzēt rakstus un iesniegumus grantiem gan ASV, gan Austrālijā. 2000. gadā pēc Grieķijas Attīstības ministrijas lūguma viņš apmeklēja Grieķiju četru zinātniski pētniecisko institūtu novērtēšanai. Astoto un beidzamo Antarktīdas apmeklējumu Rovels veica Ohaio Štata universitātes grupas sastāvā kā paleontologs. Pēdējos savas dzīves gados viņš deva benediktīniešu mūka solījumu un regulāri apmeklēja Koncepšenas abatiju Misūri štatā. Alberts Rovels mira 2023. gada 28. septembrī 94 gadu vecumā.

 Zinātniskā darbība 
Savā zinātniskajā karjerā Rovels publicēja vairāk kā 89 publikācijas, neskaitot referātus. Viņš bija galvenais autors un redaktors oriģinālā divsējumu izdevuma "Bezmugurkaulnieku paleontoloģijas traktāts" (Treatise on Invertebrate Paleontology) pleckāju (Brachiopoda) tipa nodaļai. Viņš bija arī līdzautors augsti vērtētai mācību grāmatai par fosilajiem bezmugurkaulniekiem. Viņa pētījumi sekmēja izpratni par nozīmīgām paleontoloģijas, ģeoloģijas un kembrija tektonikas tēmām. Viņa publicētie darbi aptvēra pleckāju sistemātiku, attīstību, ekoloģiju un evolūciju, kā arī kembrija stratigrāfiju un tektoniku, Antarktīdas ģeoloģiju, Jorkšīras ieleju ledāju un struktūrģeoloģiju. Viņa darba rezultāti bija publicēti vadošajos ģeoloģijas un paleontoloģijas žurnālos, un viņa darbi tika plaši citēti. Rovels un viņa skolnieki ievāca un kūrēja tūkstošiem fosilo paraugu, ieskaitot holotipus un paratipus, kas tagad glabājas Kanzasas Universitātes Biodaudzveidības institūtā, bet reprezentatīvi materiāli Vašingtonas Nacionālajā dabas vēstures muzejā.

Visā savas karjeras laikā Rovels ieņēma nozīmīgus un vadošus amatus Nacionālajā zinātniskajā fondā. Viņš bija darba grupas loceklis Zemes zinātnēs Antarktīdā (1994–1997, priekšsēdētājs 1994–1996), Zemes polāro zinātņu komisijas loceklis (1993), Zemes zinātņu konsultatīvās komitejas loceklis (1980–1982) un Ģeoloģiskās programmas komisijas loceklis (1979–1982, priekšsēdētājs 1980–1982). Viņš bija "Zooloģijas sistemātikas žurnāla" (Journal of Systematic Zoology) redaktors (1971–1973) sistemātikas vēstures lūzuma periodā. Viņa nosvērtie redaktora spriedumi ieguva augstu vērtējumu tā laika vēsturiskajos darbos. Rovels bija pirmskembrija un kembrija robežas ģeoloģiskās korelācijas starptautiskās programmas darba grupas loceklis (1978–1994) un Starptautiskās ģeofizisko zinātņu savienības, Starptautiskās stratigrāfiskās komisijas, kembrija apakškomisijas loceklis (1974–1995). Viņš bija arī žurnālu "Lethaia" (1980–1991) un "Paleobiology" (1978–1983) redaktora vietnieks. Pēc aiziešanas pensijā viņš bija Amerikas Ģeoloģiskās biedrības un Londonas Ģeoloģiskās biedrības vecākais zinātniskais darbinieks.The Geological Society of America.

 Atsauces 

Kategorija:Paleontologi