Tautas deja

Tautas deja jeb tautasdeja ir tradicionālas un sabiedriskas dejas veids, kas vēsturiski radusies un attīstījusies kādas noteiktas tautas vidē, cieši saistīta ar ikdienas dzīvi, darbu, svētkiem, rituāliem un kopienas paražām. Tā no paaudzes paaudzē tiek nodota mutvārdu un praktiskās pieredzes ceļā, saglabājot vietējo kultūras mantojumu, kustību manieres, ritmus un simbolisko nozīmi. Tautas deja ir horeogrāfiskās folkloras sastāvdaļa, līdzās tautas mūzikai, dziesmām, rotaļām un mutvārdu daiļradei, un atspoguļo sabiedrības vēsturisko un sociālo pieredzi. Tautas deju raksturo kolektīvi veidojusies horeogrāfiskā tradīcija — soļu un formāciju struktūras, mūzikas ritmi, instrumentu lietojums, piemēram, vijole, dūdas, harmonikas un citi, un etnogrāfiski tautas tērpi, kas kopā veido lokālu kustību valodu. Tautas dejai parasti nav individuāla autora; tā ir kopienas koprades rezultāts, pielāgots konkrētajai kultūras videi un mūzikai.

Atšķirībā no skatuves dejas vai klasiskās horeogrāfijas, tautas dejas pamatā ir kolektīva līdzdalība, ritms un tradīcijas turpināšana, nevis profesionāla izpilde vai estētiska pilnība. Skatuves dejā izmanto folkloras motīvus, taču tos mākslinieciski pārveido, izmantojot stilizāciju, aranžējumu un dramaturģiju, lai pielāgotu tradicionālo materiālu koncertu vai festivālu formātam. Savukārt tautas dejas “dabiskā” vide vēsturiski ir bijusi kopienas telpa — sētas pagalms, ciema laukums vai svētki, nevis skatuve. Tautas dejas kultūras un socioloģiskā nozīme sniedzas pāri mākslinieciskajai izpausmei — tā ir identitātes nesēja un kopienas saliedētāja, kas nostiprina piederības sajūtu, pārmanto lokālās vērtības un vēsturi, veicina paaudžu saikni un kultūras daudzveidības saglabāšanu. Daudzviet pasaulē, tostarp Latvijā, tautas deju tradīcijas ir iekļautas nemateriālā kultūras mantojuma sarakstos, un tās turpina dzīvot un attīstīties kā dzīva kultūras prakse arī mūsdienās, tostarp diasporās.

 Skatīt arī 
 Latviešu tautas dejas

 Ārējās saites 

Kategorija:Deja