4. ASV Jūras kājnieku divīzija

4. ASV Jūras kājnieku divīzija ir Amerikas Savienoto Valstu jūras kājnieku korpusa rezerves divīzija. To izveidoja 1943. gadā dienestam Otrā pasaules kara laikā un pēc tam tā cīnījās Klusajā okeānā pret japāņiem. Pēc kara divīziju deaktivizēja, 1966. gadā to pārveidoja, un tās elementi piedalījās Persijas līča karā 1990.—1991. gadā, kā arī Irākas karā. Pašlaik tā ir jūras kājnieku rezervistu sauszemes kaujas elements, un tās štābs atrodas Ņūorleānā, Luiziānas štatā ar vienībām visā ASV teritorijā.

 Divīzijas uzdevumi 
Divīzijas uzdevums ir nodrošināt apmācītu kaujas un kaujas atbalsta personālu un vienības, lai papildinātu un pastiprinātu aktīvo karaspēku kara laikā, valsts mēroga ārkārtas situācijās un citā laikā, kad to prasa valsts drošība; un nepieciešamības gadījumā, lai tai ir spēja atjaunot divīziju.

 Divīzijas struktūra 
 Štāba bataljons (Headquarters Battalion)
 23. jūras kājnieku pulks (23rd Marine Regiment)
 25. jūras kājnieku pulks (25th Marine Regiment)
 14. artilērijas pulks (14th Marine Regiment)
 4. tanku bataljons (4th Tank Battalion)
 4. amfībiju desanta bataljons (4th Assault Amphibian Battalion)
 4. inženieru sapieru bataljons (4th Combat Engineer Battalion)
 4. mehanizētais izlūku bataljons (4th Light Armored Reconnaissance Battalion)
 4. izlūku bataljons (4th Reconnaissance Battalion)
 3. tālās izlūkošanas rota (3rd Force Reconnaissance Company)
 4. tālās izlūkošanas rota (4th Force Reconnaissance Company)
 24. jūras kājnieku pulks (24th Marine Regiment), izformēts 2013. gadā

 Vēsture 
 Otrais pasaules karš 
Šo divīziju izveidoja, organizējot un pārdēvējot vairākas citas vienības. 23. jūras kājnieku pulku sākotnēji atdalīja no 3. jūras kājnieku divīzijas 1943. gada februārī, tajā pašā mēnesī, kad 12. jūras kājnieku artilērijas bataljons kļuva par 14. jūras kājnieku pulka pamatu, un 19. jūras kājnieku pulka inženiertehniskie elementi veidoja 20. jūras kājnieku pulka kodolu. Martā organizēts 24. jūras kājnieku pulks, un pēc tam maijā tas sadalīts divās daļās, lai apgādātu vīrus 25. jūras kājnieku pulkam.

Šī kara laika pārdalīšana nodrošināja galvenos pamatus jaunai divīzijai. Tomēr sākotnēji vienības atdalīja, un 24. jūras kājnieku pulks un dažādas pastiprinājuma vienības (inženiervienības, artilērija, medicīniskās vienības, autotransports, speciālie ieroči, tanki utt.) atradās Pendltonas nometnē Kalifornijā. Pārējās vienības atradās Ležēnas nometnē, Ziemeļkarolīnā. Šo austrumu krasta ešelonu jūlijā un augustā ar vilcienu un pa Panamas kanālu pārvietoja uz Pendltonas nometni. Kad visas vienības beidzot bija apvienotas, 4. jūras kājnieku divīziju oficiāli aktivizēja 1943. gada 16. augustā, un par tās komandieri iecēla ģenerālmajoru Hariju Šmitu.
Pēc intensīvām apmācībām tā devās uz fronti un 1944. gada 13. janvārī un 13 mēnešu laikā veica četrus lielus desanta uzbrukumus Kvadžaleinas (Roinamuras), Saipanas, Tinianas un Ivodzimas kaujās V desanta korpusa vadībā.

Saipanas kaujas laikā divīzijas vīri nēsāja divīzijas uzšuves, kurām uz koši sarkana fona bija zelta krāsas cipars "4" — ASV jūras kājnieku korpusa oficiālās krāsas. Emblēmu izstrādāja seržants Džons Fabions, kurš pirms Māršala salu operācijas dienēja divīzijas Sabiedrisko attiecību birojā. Viņa komandieris bija pārsteigts, uzzinot, kad divīzija uzbruka Roi salai Kvadžaleinas atolā Māršala Salās (1944. gada janvārī), skrejceļu izkārtojums lidlaukā bija precīza cipara "4" kopija. Kara laikā 4. pulkā bija izvietoti divi Seabee bataljoni. 121. Jūras celtniecības bataljonu norīkoja 20. jūras kājnieku korpusā un pārdēvēja par pulka 3. bataljonu. 20. pulku deaktivizēja, un 121. pulks palika Tinianā, lai strādātu lidlaukos, kad 4. pulks devās tālāk.

 Divīzijas atjaunošana 
1966. gada februārī to atkārtoti aktivizēja kā vienīgo divīziju Jūras kājnieku rezervē.

Konteksts: 1962. gada sākumā aizsardzības ministrs Roberts Maknamara norādīja Kongresam, ka vēlas, lai Jūras kājniekiem būtu ceturtā divīzija, kas veidota no sagatavotām rezervēm. Tā paša gada aprīlī Jūras kājnieku korpusa komandieris paziņoja par Jūras kājnieku korpusa rezerves plašu reorganizāciju, kas stāsies spēkā 1962. gada 1. jūlijā. Šajā reorganizācijā 53 rezerves vienības pārdēvēja par 4. Jūras kājnieku divīzijas vienībām. Lai gan 1962. gada 1. jūlijs uzskatītāms par divīzijas atkārtotas aktivizēšanas datumu, tikai 1966. gada 14. februārī 4. Jūras kājnieku divīzijas štāba kodolu faktiski aktivizēja Pendletonas bāzē. Divīzijai tika uzdots galvenais uzdevums "izveidot efektīvu štāba kodolu, kas spēj vadīt, kontrolēt un integrēt, kā norādīts, mobilizācijas plānošanas un loģistikas funkcijas pirms 4. Jūras kājnieku divīzijas aktivizēšanas, un nodrošināt divīzijas sakārtotu un efektīvu mobilizāciju". Ģenerālmajoram Robertam Kušmanam jaunākajam, Pendletonas bāzes komandierim, piešķīra papildu atbildību kā divīzijas komandierim.

 Goda medaļas saņēmēji 
 Seržants Darels Kols
 Seržants Ross Grejs
 Vorentvirsnieks Heršels Viljams
 Kapteinis Džozefs Džeremija Makartijs
 Artilērijas seržants Roberts Makards
 Ierindnieks Ričards Sorensons
 Pulkvežleitnants Džastiss Čemberss
 Pirmais leitnants Džons Pauerss
 Ierindnieks Džozefs Ozborns

 Atsauces 

 Ārējās saites 

 4th Marine Division's official website 
 4th Marine Division World War II tribute site
 Battle for Iwo Jima — Official USN, USMC & USCG Footage
 Breaking the Outer Ring: Marine Landings in the Marshall Islands 

Kategorija:Militārisms ASV