Groteska

Groteska ir tēlojuma veids literatūrā un mākslā, kurā apvienojas pretējais un asi kontrastējošais. Skaistais tiek apvienots ar atbaidošo, traģiskais ar komisko utt.

 Vēsture 
Sākotnēji vārds "groteska" apzīmēja sienu gleznojumus, kas 16. gadsimtā atrasti uz sienām imperatora Nerona "Domus Aurea" (no latīņu: Domus Aurea — 'Zelta nams') kompleksa drupās. Gleznojumus tolaik sauca par "le Grotte" (no itāļu: le grotte — 'ala'). Sienas rotā zīmējumi, kuros savijas pretstati – dzīvais un nedzīvais, cilvēciskais un necilvēciskais, kā arī tajos attēloti augi, dzīvnieki, cilvēki un arhitektūra. Vēlāk jēdziena nozīme paplašinājās, apzīmējot arī jebkādu dīvainu lietu vai izdarību.

Literatūrā jēdziens pirmo reizi parādījās 1600. gados un nostiprināja termina saistību ar fizisko ķermeni. Izteikti piemēri no šī laika ir franču rakstnieka Fransuā Rablē romāns “Gargantija un Pantagriels” un spāņu rakstnieka Migela de Servantesa romāns “Dons Kihots”. 19. gadsimtā groteska kļuva izplatīta romantismā. Piemērs no šī laika ir  Mērijas Šellijas romāns "Frankenšteina briesmonis". 20. gadsimtā tā ieņēma nozīmīgu vietu šausmu literatūrā un zinātniskās fantastikas literatūrā.

 Iezīmes 

 Māksla 
Groteska pārkāpj un apstrīd visu, kas tiek uzskatīts par normālu, ierobežotu un stabilu. Tai ir raksturīga koncentrēšanās uz metamorfozēm, ekstravaganci un rotaļīgumu. Mākslinieki savij mežonīgas cilvēku, eņģeļu, dzīvnieku un mitoloģisko tēlu kombinācijas ar izsmalcinātām ģeometriskām formām un sarežģītiem līniju zīmējumiem.

 Tēlniecība 
Jēdziens attiecināms arī uz akmens būtņu statujām, kas rotā katedrāles visā Eiropā. Šīs būtnes, kas veidotas kā dīvainas cilvēku vai dzīvnieku figūras, tiek sauktas arī par himērām. Cilvēki akmens statujas mēdz jaukt ar gargulām, taču šis termins attiecas tikai uz skulpturāliem veidojumiem ar lietus ūdens noteces funkciju. Lai gan dzīvnieku galvām dažkārt ir heraldiska vai simboliska nozīme, groteski ornamenti kopumā ir tikai dekoratīvi.

 Literatūra 
Literatūrā groteskai ir raksturīga satīra, komisms un pārmērīgi pārspīlējumi. Autori darbos mēdz veidot murgainu vai sirreālu atmosfēru, kā arī aprakstīt ķermenisku pārveidošanos. Ar grotesku iespējams arī apšaubīt vispārpieņemtas patiesības un skart tabu tēmas.

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:Folklora
Kategorija:Literatūras žanri