Jamato (līnijkuģis)

Jamato (; nosaukts senās Jamato provinces vārdā) bija vadošais kaujas kuģis savā klasē, kuru uzbūvēja Japānas Impērijas flotei (IJN) neilgi pirms Otrā pasaules kara. Tas un tā māsas kuģis "Musaši" bija smagākie un visspēcīgāk bruņotie kaujas kuģi, kas jebkad uzbūvēti, pilnas slodzes tilpumā sasniedzot gandrīz  tonnu ( garo tonnu) un bruņoti ar deviņiem 46 cm 94. tipa galvenajiem lielgabaliem, kas bija lielākie lielgabali, kas jebkad uzstādīti karakuģī.

Jamato bija paredzēts, lai stātos pretī skaitliski pārākajai Amerikas Savienoto Valstu kaujas kuģu flotei, kas bija Japānas galvenais pretinieks Klusā okeāna reģionā. To nolaida ūdenī 1937. gadā un oficiāli nodeva ekspluatācijā nedēļu pēc uzbrukuma Pērlhārborai 1941. gada decembrī. Visu 1942. gadu tas kalpoja par Apvienotās flotes flagmani, un 1942. gada jūnijā admirālis Isoroku Jamamoto vadīja floti no sava komandtiltiņa Midvejas kaujas laikā, kas Japānai bija katastrofāla sakāve. "Musaši" pārņēma Apvienotās flotes flagmaņa lomu 1943. gada sākumā, un Jamato atlikušo gada daļu pavadīja, pārvietojoties starp Japānas lielākajām jūras bāzēm Čūku un Kuri, reaģējot uz ASV draudiem. 1943. gada decembrī Jamato torpedēja ASV zemūdene, kas radīja nepieciešamību pēc remonta Kurē, kur 1944. gada sākumā to aprīkoja ar papildu pretgaisa ieročiem un radaru. Lai gan tas atradās Filipīnu jūras kaujas zonā 1944. gada jūnijā, tas kaujā tomēr nepiedalījās.
Vienīgā reize, kad Jamato raidīja savus galvenos ieročus uz ienaidnieka sauszemes mērķiem, bija 1944. gada oktobrī, kad to nosūtīja cīnīties pret ASV spēkiem, kas iebruka Filipīnās Leites līča kaujas laikā. Draudot nogremdēt ASV karaspēka transportkuģus, japāņi kaujā pie Samaras sastapās ar ASV Jūras spēku Task Force 77. operatīvo vienību (Task Force 77) vieglo eskorta aviācijas bāzeskuģu grupu Taffy 3, Jamato apkalpe nogremdēja vai palīdzēja nogremdēt ASV eskorta bāzeskuģi USS Gambier Bay un iznīcinātājus USS Johnston un Hoel. Japāņi pagriezās atpakaļ pēc tam, kad ASV aviācijas gaisa uzbrukumi pārliecināja viņus, ka viņi cīnās pret spēcīgu ASV karakuģu floti.

1944. gadā jūras spēku samērs Klusajā okeānā izšķiroši nosvērās pret Japānu, un līdz 1945. gada sākumam tās flote bija ievērojami noplicināta un smagi cieta kritiska degvielas trūkuma dēļ dzimtajās salās. Izmisīgā mēģinājumā palēnināt sabiedroto virzību Jamato 1945. gada aprīlī nosūtīja vienvirziena misijā uz Okinavu ar pavēli uzsēsties uz sēkļa un cīnīties kā krasta baterijai, tādējādi aizsargājot salu. Operatīvo japāņu grupu uz dienvidiem no Kjusju pamanīja ASV zemūdenes un lidmašīnas, un 1945. gada 7. aprīlī to nogremdēja ASV bāzeskuģu bumbvedēji un torpēdu bumbvedēji, zaudējot arī lielāko daļu apkalpes.

 Kuģa būvniecība 
Jamato bija pirmais kuģis savā klasē, tā būvniecība sākās 1937. gada 4. novembrī Kure pilsētas Jūras kuģu būvētavā Hirosimas prefektūrā. Ūdenī nolaists 1939. gada 8. augustā un oficiāli nodots ekspluatācijā 1941. gada 16. decembrī; tomēr par gatavu kaujas darbībai to pasludināja tikai 1942. gada 27. maijā.
 Kuģa komandieri 
 1941. gada 5. septembris - 1941. gada 16. decembris - kontradmirālis Šutoku Mijazato.
 1941. gada 16. decembris - 1942. gada 17. decembris - 1. pakāpes kapteinis (no 1942. gada 1. maija - kontradmirālis) Norihati Takajanagi.
 1942. gada 17. decembris - 1943. gada 7. septembris - 1. pakāpes kapteinis (no 1943. gada 1. maija - kontradmirālis) Čiaki Macuda.
 1943. gada 7. septembris - 1944. gada 25. janvāris - 1. pakāpes kapteinis (no 1944. gada 5. janvāra - kontradmirālis) Takedži Ono.
 1944. gada 25. janvāris - 1944. gada 25. novembris - 1. pakāpes kapteinis (no 1944. gada 15. oktobra - kontradmirālis) Nobue Morišita.
 1944. gada 25. novembris - 1945. gada 7. aprīlis - 1. pakāpes kapteinis (pēc nāves - viceadmirālis) Kosaku Aruga.
 Literatūra 



 Ārējās saites 

 Yamato Museum 
 Joseph Czarnecki, "What did the USN know about Yamato and when?"
 US Navy history page on the Yamato


Kategorija:Japānas karakuģi
Kategorija:Tvaikoņi