Gottan

Gottan ir trīs stīgu tautas mūzikas instruments, kas galvenokārt tiek spēlēts Japānas Kjusju salā, īpaši tās dienvidos.

 Raksturojums 
Instrumentu klasifikācijā gottan pieder pie lautu grupas instrumentiem, tāpat kā sjamisens un sanshin. Tam ir trīs stīgas, kas bieži ir tādas pašas kā sjamisenam.

Gottan plaši izmanto kā muzikālā pavadījuma instrumentu tautas dziedājumos, un kopš 16. gadsimta tas kļuvis par tautas mūzikas instrumentu. Tiek uzskatīts, ka tas radies Dienvidkjusju reģionā, piemēram, Kagosimā un Mijadzaki, bet laika gaitā izplatījies arī tālāk — uz Fukuoku, Kumamoto un citiem Kjusju apgabaliem.

Viduslaiku Kjusju reģionā šis instruments bija tik plaši izplatīts, ka gandrīz katrā mājsaimniecībā bija savs gottan. Pastāvēja teiciens: "Ja nav nekā cita, vismaz jābūt gottan," kas liecina par tā dziļo iesakņošanos vietējā kultūrā.

Gottan spēlēja ne tikai vienkāršie ļaudis, bet arī budistu mūku rituālos un vietējo svētnīcu kagura rituālos, padarot to par neatņemamu viduslaiku Kjusju ikdienas dzīves sastāvdaļu. To nereti uzskata par simbolu Kjusju — reģionam, ko raksturo gan okeāna tuvums, gan vulkāniskā ainava.

Pateicoties ciešajiem kontaktiem ar Rjūkjū Karalisti (mūsdienās Okinavas prefektūra), gottan spēcīgi ietekmējies no sanshin, Okinavas tradicionālā mūzikas instrumenta. Pateicoties šai līdzībai, gottan bieži izmanto, lai izpildītu Rjúkjū tautas dziesmas, kas liecina par spēcīgu Okinavas kultūras ietekmi.

 Īpašības 
Viena no gottan raksturīgākajām iezīmēm ir tā, ka instruments tiek pilnībā izgatavots no koka, bez jebkādu metāla detaļu, piemēram, naglu, izmantošanas. Korpusa daļā tiek piestiprinātas kriptomērijas (Japānas ciedra) koka plāksnes, lai radītu skaņu, un tam nav īpašu skaņas atveru vai rezonatoru, kā tas ir citiem stīgu instrumentiem. Salīdzinot ar galvenās salas (Honsju) sjamisenu, gottan konstrukcija šķiet primitīvāka, tomēr tajā ir skaidri jūtama Okinavas sanshin ietekme — piemēram, nav sawari jeb rezonējošā efekta uz pirmās stīgas.

Instrumenta skaņa ir vienkārša, bet tai piemīt spēcīgs un dzidrs tonis, kas raksturo Kjusju reģiona mūzikas estētiku.

Izpildes tehnika, atšķirībā no sjamisena, neizmanto plektru (bachi), bet tā vietā pielieto pirkstu spēli (tsumabiki), līdzīgi kā sanshin. Īpašu pievilcību rada trīs stīgu vienlaicīga spēle, kas rada bagātīgu un neskaidru skaņu (trokšņainu akordu), neapslāpējot dziedājumu. Šī iemesla dēļ gottan ir īpaši piemērots stāstījuma formām, kurās dziedājums, ritms un vārdu nozīme apvienojas, lai pilnībā atklātu instrumenta šarmu.

Vecākie gottan instrumenti (ko-gottan), kas izgatavoti pirms Meidzi perioda, parasti bija apmēram  gari, kas tos padarīja acīmredzami mazākus par Honsju sjamiseniem (aptuveni ), un izmēra ziņā tuvākus Okinavas sanshin.

 Vēsture 
Par gottan izcelsmi pastāv divas galvenās teorijas. Viena no tām saistās ar Ķīnas Guidžou provinces Mjao tautas trīs stīgu instrumentu gutan (古弾), kura japāņu lasījumā kotan laika gaitā interpretēts kā gottan.

Otrā teorija skaidro, ka Okinavā plaši izmantotais sanshin ar dzīvnieku ādu bija pārāk dārgs parastajiem cilvēkiem. Tādēļ tiek uzskatīts, ka Satsumas reģiona galdnieks kādā jaunceltnes svinību laikā ar atlikušajiem materiāliem vienas nakts laikā izgatavojis vienkāršotu versiju — rupju un neizteiksmīgu instrumentu. Nosaukums gottan varētu būt radies no vietējās dialektālās frāzes gottamashii (ごったましい - ‘brutāls, neveikls’) apvienojumā ar Kagosimas reģionālo vārda galotni -don vai -tan.

Tomēr abas šīs teorijas tiek uzskatītas par tautas nostāstiem, un precīza izcelsme nav pilnībā noskaidrota. Daži pētnieki norāda uz kopīgām iezīmēm starp Japānas kultūru un Ķīnas dienvidrietumu reģionu (Juaņna, Guidžou) subtropu mūžzaļo mežu kultūru. Tiek uzskatīts, ka gottan Japānā nonācis kopā ar šīs kultūras izplatību. Folklorists Tadao Torikumi savā darbā Hana Koshō Hōchūki apgalvo, ka instrumentu sākotnēji izmantoja kā rituālu priekšmetu, kas saistīts ar ūdens dievību kultu un lietus izsaukšanu, tāpēc tas vienmēr palicis cieši saistīts ar tautu.

 Budisms 
Kad Šimazu klans īstenoja stingru vajāšanu pret Jodošū (viena no budisma skolām) sekotājiem, ticīgie bija spiesti slēpties, piemēram, alās, kur klusībā skaitīja nenbutsu. Ar gottan palīdzību šos dziedājumus veica dziesmas formā, iekļaujot lūgšanas dziedājumos, lai izvairītos no atklāšanas. Leģendāri piemēri šai praksei joprojām saglabājušies Mijadzaki prefektūras Miematas pilsētā, kur atrodas "slēptās lūgšanu alas".

Šo vēsturi ilustrē arī tradicionālā dziesma Nikatabushi, kuras vārdi satur budisma simboliku. Tajā, piemēram, "mākoņi" simbolizē Satsumas varas struktūru, kas aizsedz skatienu uz Aizsaules Amitābhu Budu.

 Sintoisms 
Papildus budisma kontekstam, gottan spēlē nozīmīgu lomu arī sintoisma rituālos Kjūsjū svētnīcās. To izmanto svētkos un kagura rituālos. Kā piemēru var minēt Kagosimas svētnīcu gadskārtējo Hatsuuma festivālu, kuros notiek gottan priekšnesumi. Tāpat Gifu prefektūras Kaidzu pilsētas Chisui svētnīcā, kas saistīta ar Satsumas klana inženieri Hirata Yukinobu, gottan spēlē pavasara veltījuma svētkos, pieminot viņa ieguldījumu Kiso trīs upju regulēšanā.

 Mūsdienas 
Pēdējās desmitgadēs gottan spēlētāju un instrumentu darinātāju skaits ir samazinājies. Pēc straujās ekonomiskās izaugsmes perioda Japānā notika iedzīvotāju koncentrācija pilsētās un dzīvesveida izmaiņas, kā rezultātā daudzas reģionālās tautas mākslas formas, tostarp gottan, nonāca izzušanas draudu priekšā. Instruments prasa specifiskas prasmes — pareizu koka izvēli, žāvēšanu, apstrādi un precīzu salikšanu, kas sarežģī zināšanu nodošanu nākamajām paaudzēm.

Tomēr pēdējos gados vairākos reģionos, piemēram, Kagosimā, Mijadzaki un Fukuokā, notiek kultūras atdzimšana. Vietējie kultūras saglabāšanas klubi, sabiedriskie centri un nevalstiskās organizācijas cenšas saglabāt gan gottan spēles, gan izgatavošanas tradīcijas.

Īpaši aktīva šī kustība ir Kagosimas prefektūras Kosiki salās, kur darbojas organizācija Gottan Kosiki no Kai. Tajā piedalās vietējie iedzīvotāji un izglītības darbinieki, kas regulāri organizē nodarbības bērniem un koncertus, tā veicinot šī instrumenta turpmāku iesakņošanos kā reģionālās kultūras simbolu.

 Atsauces 

Kategorija:Stīgu instrumenti