GAZ-51

GAZ-51 () ir PSRS vidējas tonnāžas kravas automašīna ar kravnesību 2,5 tonnas. Šis ir visizplatītākais kravas automašīnas modelis 20. gadsimtā no 50. līdz 70. gadiem.

Pirmie prototipi ar GAZ-51 indeksu izveidoti pirms Otrā pasaules kara, sērijveida ražošana sākās 1946. gadā. 1955. gadā uzsākta modernizētās versijas GAZ-51A ražošana, kas turpinājās līdz 1975. gadam. Saražotas  visu modifikāciju vienības.

Saskaņā ar padomju dokumentāciju GAZ-51 ražoja arī Polijas FSC rūpnīcā (Ļubļinā) kā Lublin-51, Ziemeļkorejā (Tokčonā) kā Sungri-58 un Ķīnā (Naņdzjinā) nedaudz pārveidotā veidā kā Yuejin NJ130.

 Vēsture 

 Izstrāde 
20. gadsimta trīsdesmito gadu vidū GAZ-АА jau bija novecojis un neatbilda padomju standartiem. Modeļa Ford Model AA ražošanu ASV pārtrauca jau 1931. gadā. GAZ-51 bāzes transportlīdzekļa, kas sākotnēji tika saukts par GAZ-51-420 (nevis GAZ-11-51, kā dažreiz tiek apgalvots), projektēšana, izmantojot no Ford aizgūtu indeksu sistēmu (šasijas modeļa numurs — virsbūves modeļa numurs), sākās 1937. gada februārī.

1938. gada jūnijā sākās agregātu ražošana, 1939. gada janvārī — montāža, un jau maijā pirmā automašīna piedalījās ceļa testos, kas noslēdzās 1940. gada jūlijā. 1940. gada vasarā Maskavā notikušajā Vissavienības lauksaimniecības izstādē tika izstādīts GAZ-51 prototips.

Veiksmīgi automašīnas testi ļāva rūpnīcai sākt gatavoties GAZ-51 sērijveida ražošanai 1941. gadā, tomēr šo procesu pārtrauca Otrā pasaules kara sākums. Līdz tam laikam rūpnīcā jau bija izveidotas vairākas GAZ-51 agregātu ražošanas līnijas (dzinējs, sajūgs, pārnesumkārba, kardāna savienojumi uz adatu gultņiem), ar kurām aprīkoja citas tajos gados ražotās automašīnas.

1942. gadā projektētā GAZ-51 kravnesību palielināja no 2 līdz 2,5 tonnām, nostiprinot atsevišķus agregātus un palielinot riepu izmēru.

Darbs pie jaunās automašīnas ražošanas procesa atsākās 1943. gadā. Straujā tehnoloģiju attīstība kara gados veica korekcijas GAZ-51 konstrukcijā. Galvenais konstruktors A.D. Prosvirņins radikāli pārveidoja un modificēja transportlīdzekli, un no pirmskara GAZ-51 būtībā palika tikai nosaukums. Uzkrātā pieredze sešu cilindru dzinēju ekspluatācijā kaujas transportlīdzekļos ļāva ievērojami uzlabot dzinēju un tā apkalpošanas sistēmas. GAZ-51 prototipiem sākotnēji izmantoja tādu pašu kabīni un vairākus agregātus no ekspluatācijas izņemtās Studebaker US6 kravas automašīnas, tomēr pēdējiem prototipiem kabīnes izskats mainījās, lai gan stils palika relatīvi nemainīgs. Konstrukcijā tika iekļauta pasaules praksē labi pārbaudīta hidrauliskā bremžu piedziņa, un tika izstrādāta modernāka un ērtāka kabīne un apdare. Palielinot riepu izmērus transportlīdzekļa kravnesība palielinājās līdz optimālām 2,5 tonnām. Kravas automašīnas pilnpiedziņas versiju GAZ-63 projektēja paralēli blakus esošajās montāžas līnijās.

1944. gada maijā un septembrī saražoja divus jaunus GAZ-51 modeļus (ar dažādām motora pārsega dizainiem), bet 1945. gada jūnijā — vēl divus, pirmsražošanas stadijas pārbaudē. 1945. gada 19. jūnijā GAZ-51 kopā ar citiem jaunajiem padomju transportlīdzekļiem prezentēja valdības locekļiem kremlī.

 Ražošana 
1945. gada beigās saražoja divdesmit transportlīdzekļu izmēģinājuma partiju. Sērijveida ražošanu uzsāka . 1947. gadā GAZ-51 projektētājus kopā ar rūpnīcas galveno dizaineri A.A. Lipgartu apbalvoja ar Staļina prēmiju.

Kopš 20. gadsimta četrdesmito gadu beigām GAZ-51 montāžu papildus organizēja Irkutskas (1950—1952) un Odesas (1948—1975) rūpnīcās. Īsā laikā GAZ-51 kļuva par visizplatītāko automobili valstī. 1958. gadā GAZ-51 gada ražošanas apjoms sasniedza savu maksimumu — vairāk nekā 173 tūkstoši vienību. Kravas automašīnu ražoja 29 gadus. Pēdējais GAZ-51A noripoja no GAZ konveijera  un tika nosūtīts uz rūpnīcas muzeju. Kopsummā saražoja  transportlīdzekļu vienības vienības, tostarp  automašīnas, kuras komplektēja Irkutskas automobiļu montāžas rūpnīcā.

Polijā kravas automašīnas Lublin-51 ražošana ilga no 1951. līdz 1959. gadam, un tika saražotas  transportlīdzekļu vienības. 1958. gadā Tokčonas automobiļu rūpnīca uzsāka GAZ-51 (ar nosaukumu Sungri-58) ražošanu.КНДР строит автомобили // žurnāls «За рулем», № 12, 1974. lpp. 36 Nedaudz modificēta GAZ-51 kopija ar nosaukumu Yuejin-134 tika ražota no 1958. gada līdz 70. gadu vidum divās automobiļu rūpnīcās Ķīnā.

Sākot ar 1955. gadu uzsāka ražot kravas automašīnas modernizēto versiju GAZ-51A. 1957. gada vasarā Molotova vārdu izņēma no rūpnīcas nosaukuma; turpmāk uz dzinēja pārsega sāna tika presēts uzraksts Горьковский автозавод (Gorkijas Automobiļu rūpnīca) iepriekšējā Автозавод имени Молотова (Molotova automobiļu rūpnīca) vietā. 1961. gadā sākās pēcteča GAZ-53, un dažus gadus vēlāk arī GAZ-52 ražošana. Uz GAZ-51 bāzes ražotajam pašizgāzējam piešķīra indeksu GAZ-93.

 Konstrukcija 
Daudzus tehniskus jauninājumus, ko izmantoja šajā automašīnā, padomju autoražotāji vēlāk pielietoja arī citās automašīnās. Tostarp nodilumizturīgus cilindru čaulas, kas izgatavotas no īpaša čuguna, hromētus virzuļa gredzenus, radiatora slēģus, priekšsildītāju, ko darbina ar lodlampu, eļļas dzesētāju, kura izmantošana ievērojami palielināja dzinēja izturību, un plānsienu bimetāla kloķvārpstas ielikņi.

GAZ-51 bija pirmais automašīnas modelis PSRS, kas veiksmīgi izmantoja tādus risinājumus, kas vēlāk kļuva vispārpieņemti kā alumīnija cilindra galva, dubultā eļļas filtrācija, slēgta kartera ventilācija, viegli noņemami bremžu trumuļi un daudz kas cits. Šos tehniskos risinājumus vēlāk izmantoja arī citas autobūves rūpnīcas, jo īpaši, modernizējot ZIS-5 un ZIS-150 transportlīdzekļus, un GAZ-51 aizmugurējo asi vēlāk uzstādīja arī uz trīsasu ZIS-151.

Ražošanas gadu gaitā automašīnu pastāvīgi modernizēja. Uzlaboja degvielas sistēmu, koka kabīne vispirms kļuva kombinēta (1950. gadā), bet pēc tam pilnībā metāla. No 1954. gada kabīni aprīkoja ar apsildi. Automašīnas pašmasa gadu no gada samazinājās, līdz 1962. gadam samazinoties līdz . GAZ-51A, kura ražošana sākās 1955. gadā, platforma tika palielināta, uz tās tika uzstādīti salokāmi sānu borti un uzticamāka un efektīvāka rokas bremze. GAZ-51P vilcējam pirmo reizi PSRS tika izmantots hidrauliskais vakuuma bremžu pastiprinātājs.

 Variācijas 
Uz GAZ-51 bāzes gandrīz 30 ražošanas gadu laikā radītas neskaitāmas modifikācijas un speciāli transportlīdzekļi. Turpmākais saraksts nav pilnīgs un ir paredzēts tikai pārskata sniegšanai.

 GAZ-11-51 — 1939. gada prototips ar pilnīgi atšķirīgu kabīni.
 GAZ-51 — kravas automašīnas bāzes versija, masveidā ražota no 1946. līdz 1955. gadam.
 GAZ-51A — kravas automašīnas bāzes versija, ražota no 1955. līdz 1975. gadam.
 GAZ-51F — prototips ar uzlabotu dzinēju no 1961. gada, sērijveida ražošana netika veikta.
 GAZ-51K — neatliekamās palīdzības mašīna uz GAZ-51 šasijas.
 GAZ-51L — modelis ar pastiprinātu rāmi un trīs tonnu kravnesību, ražots no 1953. līdz 1975. gadam.
 GAZ-51M — PMG-12 ugunsdzēsēju mašīnu šasijas, ražotas no 1949. līdz 1953. gadam.
 GAZ-51P — vilcējs, ražots no 1956. līdz 1975. gadam uz GAZ-51A bāzes.
 GAZ-51R — kravas taksometrs, kas bija piemērots arī pasažieru pārvadāšanai; ražots no 1956. līdz 1975. gadam.
 GAZ-51Sch — modelis, kas degvielā izmantoja dabasgāzi, masveidā ražots no 1950. gada.
 GAZ-63 — pilnpiedziņas divu asu (4×4) kravas automašīna ar 2 tonnu kravnesību, ražots no 1948. līdz 1968. gadam.
 GAZ-93 — masveidā ražots pašizgāzējs, no 1948. līdz 1976. gadam tika ražotas vairākas versijas. Saražotas vairāk nekā  vienību.
 GZA-651 — autobuss. Laika gaitā no dažādi ražotāji izstrādājuši dažādas variācijas, tostarp PAZ-652 un RAF-251 būvēti uz kravas automašīnas šasijas.
 K-2.5-1E — mobilais celtnis, ražots no 1950. līdz 1963. gadam.
 KI-51 — refrižerators, kas ražots no 1955. līdz 1958. gadam, uz GAZ-51 šasijas bāzes.
 AZU-20 (51) 60А — ugunsdzēsības mašīna, ražota no 1959. līdz 1975. gadam. Uz GAZ-51 bāzes izgatavotas aptuveni 10 līdz 15 citas ugunsdzēsības mašīnas, kas aprīkotas ar grozāmām kāpnēm vai cisternu ugunsdzēsības mašīnas.
 AKS 51-22 "Aremkuz" — autobuss, kas ražots Maskavā no 1950. līdz 1962. gadam, ļoti līdzīgs GZA-651.
 Progress-8 — autobuss ražots speciāli Padomju armijai.
 AZPT-1,8 — 1800 litru piena cisterna.
 S-4M — sniega iekrāvējs. Izmantota tikai šasija un daži agregāti, savukārt virsbūve pilnībā pārveidota. Šāda veida transportlīdzekļus izmantoja no 1975. gada, pastāvēja arī dažādas citas iekrāvēju versijas. Mašīnas mērķis ir automātiski savākt sniegu un iekraut to kravas automašīnās, izmantojot konveijera lenti.

 Galerija 

 Atsauces 

 Ārējās saites 

 Fan-Club GAZ-51 
 Galerija

Kategorija:Padomju automobiļi