Grosilepji

Grosilepji (Grossilepis) ir izmirusi antiarhu bruņuzivju ģints, kas devona periodā bija izplatīta galvenajā devona laukā un Minusinas katlienē frānas laikmetā, kā arī Skotijā un Beļģijā famenas laikmetā. Ģinti 1948. gadā izveidoja zviedru paleontologs Ēriks Stenšjo. Nosaukums Grossilepis veidots no vārda Grossi (par godu vācbaltiešu paleontologam Valteram Grosam) un grieķu vārda λεπῐ́ς — zvīņas. Ģints tipiskā suga ir Grossilepis tuberculata. Latvijā ir zināmas divas šīs ģits sugas Grossilepis spinosa un Grossilepis tuberculata.

 Apraksts 
Grosilepji bija neliela izmēra zivis. To priekšējais vidējais muguras kauls (AMD) aiz postlevatora izaugumiem bija diezgan vienmērīgi plats visā savā garumā. Tas parasti uzguļ gan ADL, gan arī MxL plātņu savienojuma šuvju virsmām. Šo plātņu platums arī visā garumā ir diezgan nemainīgs. Sānu stūra vai nu vispār nav, vai arī tas ir vāji attīstīts. Pakaļējais vidējais muguras kauls (PMD) gandrīz nesašaurinās virzienā uz priekšējo galu. MxL dorsālā daļa ir tik pat plata kā ADL. Dermālo kaulu ornamentējums ir sīki paugurains.Д. В. Обручев, Основы палеонтологии (Бесчелюстные, рыбы), издательство "Наука", Москва, 1964. г., 164. lpp.

 Sistemātika 
Grossilepju ģintī ir zināmas četras sugas:
 Grossilepis Stensiö, 1948 †
 Grossilepis brandi Miles, 1968 †
 Grossilepis rikiki Olive, 2015 †
 Grossilepis spinosa (Gross, 1942) †
 Grossilepis tuberculata (Gross, 1941) †

(†) - izmirušu organismu grupa.

 Atsauces 

Kategorija:Antiarhi