Gibsona tuksnesis

Gibsona tuksnesis () ir plašs tuksnesis Austrālijas rietumu daļā. Administratīvi ietilpst Rietumaustrālijas štatā. Stiepjas 600 km garumā ziemeļu—dienvidu virzienā un pēc platības ir piektais lielākais tuksnesis valstī. Dienvidos robežojas ar Lielo Viktorijas tuksnesi, rietumos — Mazo Smilšu tuksnesi, ziemeļos — Lielo Smilšu tuksnesi, bet austrumos — ar Arnanu zemi. Tuksnesis aizņem denudētu granīta un gneisa plato ar vidējo augstumu 300—500 m vjl un atsevišķiem 500—750 m augstiem klinšu skraustiem. Lielākoties raksturīgas šķembu un grants augsnes, bet vietām sarkanas smilts klajumi un kāpu masīvi. Raksturīgs sauss klimats — vidējais nokrišņu daudzums 200—250 mm/gadā. Vidējā temperatūra vasarā virs , bet ziemā var nokrist līdz . Augājā dominē akāciju krūmāji (mulgas) un spinifeksi.

Tuksneša teritorija mazapdzīvota, šeit atrodas dažas nelielas aborigēnu kopienas (lielākā Vorbērtona), bet ievērojamas teritorijas aizņem aborigēnu aizsargātās zemes. Tuksneša vidusdaļā 1977. gadā izveidotais Gibsona tuksneša dabas rezervāts 18 420 km² platībā.

Tuksnesis nodēvēts austrāliešu ceļotāja Alfreda Gibsona vārdā, kurš pazuda 1874. gada Ernesta Džailsa Rietumaustrālijas tuksneša šķērsošanas ekspedīcijas laikā un domājams gāja bojā.

1984. gadā spēcīgā sausuma dēļ, kas bija izžāvējis visus avotus un noplicinājis krūmāju barību, pintupi aborigēnu grupa, kas dzīvoja tradicionālu nomadu tuksneša dzīvi, izgāja no nomaļajiem Gibsona tuksneša rajoniem tā  centrālajā daļā pie Vorbērtonas pirmoreiz kontaktējās ar pārējiem austrāliešiem. Tiek uzskatīts, ka viņi, iespējams, bija pēdējā nekontaktētā cilts Austrālijā.

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:Austrālijas tuksneši
Kategorija:Rietumaustrālija