Konstantijs II

Flāvijs Jūlijs Konstantijs (), pazīstams kā Konstantijs II (Constantius II); dzimis , miris ) bija Romas imperators no Konstantīna dinastijas, un valdīja no 337. līdz 361. gadam. Viņš bija imperatora Konstantīna Lielā dēls un pēc tēva nāves pārņēma varu kā viens no trim valdniekiem kopā ar brāļiem Konstantīnu II (337–340) un Konstantu (337–350), vēlāk pakāpeniski nostiprinot vienvaldību. 

Konstantija II valdīšanas laikā Romas impērija atradās gandrīz nepārtrauktā karadarbībā impērijas pierobežās — austrumos pret Sasanīdu impēriju, bet rietumos pret ģermāņu ciltīm pie Donavas, vienlaikus saskaroties ar vairākiem iekšējiem militāriem konfliktiem, tostarp karaspēka nemieriem, pilsoņu kariem un uzurpācijām. Viņam nācās risināt Magnentija sacelšanos, konfliktu ar Vetrāniju un citiem pretendentiem uz troni. Reliģijas politikā Konstantijs II aktīvi iesaistījās 4. gadsimta kristietības teoloģiskajos strīdos. Viņš konsekventi atbalstīja ariānismam pietuvinātu “pusariāņu” kompromisa pozīciju, centās to nostiprināt impērijā ar baznīcas koncilu palīdzību un ierobežot Nīkajas koncila mācības piekritēju ietekmi. Vienlaikus viņš ieviesa vairākus ierobežojumus pagāniskajiem upurēšanas rituāliem un noteica regulējumus attiecībā uz jūdiem. Šī reliģiskā politika izraisīja ilgstošas teoloģiskas un politiskas nesaskaņas Romas Baznīcā un pastiprināja spriedzi Romas impērijas iekšienē, būtiski ietekmējot ariāņu un nīkajiešu konfliktu attīstību.

 Ārējās saites 

Kategorija:317. gadā dzimušie
Kategorija:361. gadā mirušie
Kategorija:Konstantīna dinastija