Džafars Panāhi

Džafars Panāhi (; dzimis ) ir Irānas kinorežisors, scenārists, kinoproducents, kinooperators un montāžists. Viens no Irānas kino pazīstamākajiem režisoriem. Viņa filmas aizskar tādus tematus kā sociālā netaisnība un politiskā apspiešana, nereti viņa filmās ir apvienoti spēlfilmu un dokumentālo filmu elementi.

Saņēmis Zelta palmas zaru Kannu kinofestivālā par filmu "Tas bija tikai negadījums" (2025), Zelta lāci Berlīnes Starptautiskajā kinofestivālā par filmu Taxi (2017) un Zelta lauvu Venēcijas kinofestivālā par filmu Dâyere (2000). 2025. gadā Panāhi kļuva tikai par ceturto režisoru (pēc Anrī Žorža Kluzo, Mikelandželo Antonioni un Roberta Oltmena), kas ir saņēmis galveno balvu trijos nozīmīgākajos kinofestivālos.

Savu karjeru sācis kā īsfilmu režisors, kā arī asistents režisoram Abāsam Kijārostamī. Viņa debijas pilnmetrāžas filma "Baltais balons" (Badkonake sefid) iznāca 1995. gadā. Viņa filmas Irānā vairākkārt aizliegtas. 2010. gadā Panāhi piesprieda sešu gadu cietumsodu un 20 gadu aizliegumu uzņemt filmas un pamest valsti. Neskatoties uz cietumsodu, 2011. gadā uzņēmis dokumentālo filmu "Šī nav filma" (In film nist), ko slepus nogādāja uz Kannu kinofestivālu.

Citas Panāhi zināmākās filmas ir Ayneh (1997), Offside (2006), Pardeh (2013), Se rokh (2018) un Khers Nist (2022).

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:1960. gadā dzimušie
Kategorija:Irānas kinorežisori
Kategorija:Zelta palmas zara ieguvēji
Kategorija:Zelta lauvas ieguvēji