Maikls Basets

Maikls Gvins Basets (; dzimis , miris ) bija velsiešu paleontologs. Viņš bija plaši pazīstams speciālists paleozoja pleckāju, biostratigrāfijas un fāciju veidošanās jomā, īpaši Lielbritānijā un Skandināvijā. Deva ieguldījumu pleckāju paleobioloģijas, īpaši to agrīnās ontoģenēzes un filoģenēzes jomā.

 Dzīvesgājums 
Maikls Basets dzimis 1943. gada 31. martā Beri pilsētā Velsas dienvidos un ieguva pamatizglītību vietējā skolā. Tad viņš turpināja mācības Emanuela koledžā Kembridžā, iegūstot tur bakalaura grādu ar izcilību. Tad viņš turpināja izglītību Svonzi universitātes koledžā, kur ieguva doktora grādu par Velsas un tās pierobežas silūra (venloka)  stratigrāfijas un pleckāju monogrāfiskiem pētījumiem.

Drīz pēc tam, 1967. gada oktobrī viņš iestājās Velsas Nacionālajā muzejā Kārdifā. Tur viņš nostrādāja nākamos četrdesmit gadus, sākumā par ģeoloģijas fondu glabātāja palīgu, bet pēc tam par vecāko glabātāju un ģeoloģiskās nodaļas vadītāju, līdz pat iziešanai pensijā 2008. gadā. Vairākus gadus viņš bija Kārdifas Universitātes goda profesors un lektors, kā arī veica garas pētniecības prakses ārzemēs, konkrēti, Oslo dabas vēstures muzejā un strādājot Zviedrijā, Gotlandes salā, kā arī Upsālas Universitātē un Zviedrijas dabas vēstures muzejā. 

Basets arī ieņēma Starptautiskās stratigrāfiskās komisijas (IUGS) ģenerālsekretāra un priekšsēdētāja pirmā vietnieka amatu. Tanī laikā viņš deva nozīmīgu ieguldījumu Starptautiskās ģeohronoloģiskās skalas izstrādē un, konkrēti, silūra sistēmas apakšnodaļā.

Savas darbības laikā ģeoloģijas fondu glabātāja statusā viņš būtiski paaugstināja Velsas nacionālā muzeja autoritāti kā starptautiski atzītu centru, izveidojot ciešas pētnieciskās saites ne tikai Ziemeļamerikas un Eiropas valstīs, bet arī Argentīnā, Ķīnā, kā arī tādās jaunattīstības valstīs, kā Kazahstāna, Irāna un Uzbekistāna. Viņam bija arī nozīmīga loma sekmīgu izstāžu virknes organizēšanā tādu, kā novatoriskās "Ķīnas dinozauri" (1986–1987), "Mamuti un leduslaikmets" (1991–1992) un "Lidojums" (2001). Populārā un godalgotā izstāde "Velsas evolūcija" ir viņa daudzgadīgais mantojums.

Izejot pensijā, profesors Basets aktīvi turpināja savus pētījumus, veltītus tādām tēmām, kā Gotlandes ģeotūrisma apskates objekti, jaunas augšordovika un silūra pleckāju grupas (Chileida) aprakstīšana, ordovika ligulveidīgo un kranijveidīgo bioģeogrāfija, Gotlandes silūra pleckāju (kraniīdu) taksonomija un agrīnā ontoģenēze. Beidzamais viņa raksts bija publicēts 2017. gadā, un bija veltīts silūra pleckāju Coolinia agrīnajai ontoģenēzei.

Maikls Basets mira	2023. gada 15. janvārī.Paleopolis - RedIRIS

 Apbalvojumi 
Savā ilgajā zinātniskajā karjerā profesors Basets saņēma virkni apbalvojumu un atzinību, kas saistīti ar viņa pētījumiem. Konkrēti, 2000. gadā viņš ieguva Upsālas Universitātes goda doktora grādu, bet 2006. gada decembrī tika nozīmēts uz diviem gadiem par Paleontoloģiskās asociācijas prezidentu, kas ir viena no vadošajām pasaules biedrībām paleontoloģijas sfērā.

 Atsauces 

Kategorija:Paleontologi