Čigāni Slovākijā

Čigāni Slovākijā ir viena no nozīmīgākajām Slovākijā dzīvojošajām minoritātēm. Saskaņā ar pēdējo tautas skaitīšanu 2021. gadā Slovākijā bija 67 179 čigānu tautības cilvēki jeb 1,23 % iedzīvotāju. Tomēr čigānu skaits parasti netiek pietiekami novērtēts, un daži avoti uzskata, ka viņu ir 7—11 % no iedzīvotāju skaita. Tādējādi faktiskais čigānu skaits varētu pārsniegt pusmiljonu. ARK, čigānu kopienu atlants, 2019. gadā novērtēja to skaitu kā 405 024 — 8% valsts iedzīvotāju.

 Demogrāfija 
Pašvaldības ar vislielāko čigānu skaitu. Dati no Čigānu kopienu atlanta, 2019. gadā

 Košice — 11 391 (4,8%)
 Bratislava — 9 945 (2,3%)
 Trebišova — 6685 (28,4%)
 Jarovnice — 6042 (88,0%)
 Rimavska Sobota — 4040 (18,0%)
 Fiļakova — 3536 (35,2%)
 Kečerovce — 3500 (97,8%)
 Levoča — 3483 (24,0%)
 Prešova — 3434 (4,0%)
 Lučeneca — 3371 (12,0%)
 Pavlovce pie Uhas — 3339 (72,0%)
 Lomņicka — 3021 (100,0%)

Saskaņā ar 2011. gada tautas skaitīšanu, 62% Slovākijas čigānu piederēja Romas Katoļu baznīcai. 24% bija bez reliģijas vai neatbildēja, 6% — Augsburgas evaņģēlisti, 4% — grieķu katoļi, 2% — reformāti un 1% — pareizticīgie. Atlikušie 1,4% sadalījās pa 14 konfesijām, tai skaitā Jehovas lieciniekiem (0,32%), jūdaistiem (0,04%) un bahājiem (0,02%).Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2011 [online. Štatistický úrad SR, [cit. 2019-02-11].]

 Valoda 
Čigānu valoda Slovākijā ilgstoši pastāvēja tikai sarunvalodas formā. Vēlāk tika uzsākta pareizrakstības noteikumu kodifikācija, kuru 1971. gadā pieņēma Čigānu un romu savienības komisija Slovākijā. Čigānu valodas oficiālā pielīdzināšana citu Slovākijā dzīvojošo nacionālo minoritāšu valodām tika oficiāli atzīmēta 2008. gada 29. jūnijā Slovākijas Republikas Nacionālās padomes vēsturiskajā ēkā Bratislavā. Kopš šī likuma pieņemšanas čigānu valodai ir standartizēta forma.

Ne visas čigānu kopienas dod priekšroku savas valodas lietošanai. Vairāk nekā trešdaļā viņu kopienu dominē slovāku valoda. Dienvidos dominējošā ir ungāru valoda, bet četrās Slovākijas ziemeļaustrumu pašvaldībās dominējošā valoda ir rusīnu valoda.

Slovāku valoda ir izplatītāka Slovākijas rietumos un tālāk uz austrumiem. Slovāku valodas priekšroka ir biežāk sastopama arī pašvaldībās, kurās ir mazāka čigānu tautības iedzīvotāju daļa.

Čigānu valoda Slovākijā ir iedalīta divās dialektu grupās: centrālā un vlahu (Olašský). Vlahu čigāni dzīvo galvenokārt dienvidrietumu pilsētās Komarno, Nove Zāmki, Levice, Pještjani, Zlate Moravce, Nitra, Hājskes ciemā un vairākos mazos ciematos to apkārtnē.MRUŠKOVIČ, Viliam. Európa jazykov a národov na prahu tretieho tisícročia. Martin : Matica slovenská, 2008. 517 s. ISBN 978-80-7090-858-7. S. 292 — 293.

 Vēsture 

 Izcelsme 
Slovākijas čigāni ir cēlušies no Indijas ziemeļu un ziemeļrietumu reģioniem Radžastānas un Pendžabas.

Lingvistiskie pierādījumi neapstrīdami liecina, ka čigānu valodas saknes meklējamas Indijā: valodai piemīt indoāriešu valodu gramatiskās iezīmes, un tai ir liela daļa no pamatleksikas, piemēram, ķermeņa daļas vai ikdienas rutīna.

Precīzāk, čigānu valodai ir tāda pati pamata leksika kā hindi un pandžabu valodai. Tai ir daudz kopīgu fonētisko iezīmju ar marvari valodu, savukārt tās gramatika ir vistuvākā bengāļu valodai.

2012. gadā veiktie ģenētiskie atklājumi apliecina, ka čigāni ir cēlušies no Indijas ziemeļrietumiem un migrējuši kā grupa. Saskaņā ar 2012. gadā veiktu ģenētisko pētījumu, pašreizējo Indijas ziemeļu cilšu un kastu populāciju senči, kurus tradicionāli kopā dēvē par domiem, ir mūsdienu Eiropas čigānu senču populācijas.

2016. gada februārī Starptautiskās čigānu konferences laikā Indijas ārlietu ministrs paziņoja, ka čigānu kopienas iedzīvotāji ir Indijas bērni. Konference noslēdzās ar ieteikumu Indijas valdībai atzīt 30 valstīs izplatīto čigānu kopienu par daļu no Indijas diasporas.

 Migrācija uz Slovākiju 
Pirmie ziņu ieraksti par nelielu čigānu grupu novērojumiem mūsdienu Slovākijas teritorijā ir no 1322. gada, kad šis reģions bija daļa no Ungārijas Karalistes. Lielāki čigānu klejotāju viļņi tika reģistrēti no 1417. gada. 1423. gadā viņi Spišas pilī saņēma dekrētu no Ungārijas karaļa Sigismunda Luksemburga, kas viņiem piešķīra caurbraukšanas tiesības visā Eiropā un tiesības apmesties. Viņi izrādījās noderīgi metālapstrādes meistari karaliskajām armijām, kas cīnījās pret turkiem.

Turpmākajos gadsimtos, kamēr Rietumeiropā un Centrāleiropā pret čigāniem izturējās vardarbīgi un tie bieži vien tika izraidīti, Ungārijas Karaliste un Hābsburgu monarhija kopumā deva tolerantu un stabilu patvērumu čigānu kopienai. 18. gadsimtā Hābsburgu dinastijas valdnieks Jozefs II mēģināja "civilizēt" čigānus, piemēram, aizliedzot viņu apģērbu un paražas un izglītojot viņus. Tomēr šie centieni kopumā neizdevās.

 20. gadsimts 
Pirmās Čehoslovākijas Republika (1918.—1939. gads) pieturējās pie mēreni represīvas čigānu politikas.

Pēc Vācijas kontrolē esošās Slovāku valsts izveides 1941. gadā tika aizliegts nomadu dzīvesveids, čigāniem nebija atļauts ceļot ar sabiedrisko transportu, un pilsētās un ciematos bija atļauts iebraukt tikai noteiktās dienās un stundās. Tas daudziem no viņiem atņēma darba algas. Viņiem tika izveidotas speciālas piespiedu darba nometnes smagākajiem darbiem. 1944. gada vidū Slovākijā sākās sacelšanās pret vācu varu, kuru atbalstīja daudzi čigāni, Vācieši vērsa pret viņiem represijas.

Komunistiskā valdība no 1948. līdz 1989. gadam mēģināja integrēt čigānus pilsoņu vairākumā, izmantojot obligātu izglītību un nodarbinātību, kā arī veidojot čigānu organizācijas. Nomadu dzīvesveids tika atkal aizliegts 1958. gadā. Daļa čigānu iedzīvotāju tika pārvietoti no Slovākijas uz valsts Čehijas reģioniem.

Lai gan šī politika bija daļēji veiksmīga, pēc 1989. gada Samta revolūcijas čigāni atkal nokļuva sabiedrības nomalē. Slovākijā pastāv dāsna sociālā sistēma, taču tā nespēj viņus efektīvi integrēt sabiedrības pamatstraumē.

 Kultūra 
Pēc 1992. gada neatkarības pasludināšanas Košicē tika izveidots profesionāls čigānu teātris Romathan un sāka izdot žurnālus un grāmatas čigānu valodā bērniem un pieaugušajiem. Sabiedriskā televīzija un radio regulāri pārraida programmas šajā valodā. Martinā tika izveidots Slovākijas Čigānu kultūras muzejs. Slovākijā notiek vairāki kultūras festivāli, piemēram, Banska Bistricā un Zvolenā notiek pasākums "Čigānu ģimenes cilvēki", kurā pulcējas čigānu ansambļi no dzimtenes un ārzemēm. Festivāls Balvalfest Kokavā pie Rimavces notiek katru gadu kopš 2000. gada . Starptautiskais čigānu festivāls Gypsy Fest notiek kopš 2008. gada .DAVIDOVÁ, E.. Rómovia na Slovensku. Prešov : Združenie Jekhetane — Spolu, 2012.

 Diskriminācija 
Mūsdienās daudzi čigāni saskaras ar problēmām, kas izriet no sociālās atstumtības. Viņi dzīvo atsevišķos ciematos, reizēm — nelegāli ierīkotos, mājās bez nepieciešamā aprīkojuma, bērnu vecāki parasti ir bez darba. Daudzās šādās apdzīvotās vietās nav kvalitatīva dzeramā ūdens avota, nav publiskā apgaismojuma, nav kanalizācijas sistēmas un nav piekļuves ceļa. Būtiskas atšķirības ir redzamas arī izglītības līmeņa jomā. Šķērslis bērniem, kas sāk mācības pamatskolā, ir mācību valodas nezināšana, jo mājās viņi runā čigānu valodā. Tāpēc šiem bērniem bieži vien ir jāatkārto pirmā klase, un daudzi nepabeidz pamatskolu. Tikai neliela daļa jauniešu turpina mācības vidējā un augstākā izglītībā. Daļa tiek nosūtīti uz skolām bērniem ar viegliem garīgās attīstības traucējumiem, un saskaņā ar ERRC ziņojumiem čigāni ir 60 procenti no speciālās izglītības skolu audzēkņiem. Tā rezultātā čigānu izglītības līmenis ir krietni zem vidējā. Kā sekas, Slovākijā priekšlaicīga skolas pamešana ir plaši novērota čigānu iedzīvotāju vidū, un čigānu sievietes veido ievērojamu daļu no tiem, kuri nemācās, nestrādā un neapgūst arodu. Valstī ir vērojama satraucoša tendence pieaugt priekšlaicīgas mācību pārtraukšanas rādītājos no 4,9% 2008. gadā līdz gandrīz divkāršojumam, sasniedzot 8,6% 2018. gadā. Galvenās bažas rada nepietiekamais apmācītu pedagogu skaits Slovākijas bērnudārzos un pamatskolās. Ievērojams ir speciālās izglītības skolotāju, skolu psihologu, logopēdu, sociālo pedagogu un pedagoģisko asistentu trūkums. Vēl viena problēma, kas rodas skolas personālā, ir apmācību trūkums iekļaujošas skolas atmosfēras veidošanā klasēs ar čigānu bērniem. Skolotāji bieži vien nesaņem apmācību čigānu valodā un kultūrā, kā rezultātā pastāv pastāvīgas valodas barjeras starp skolas darbiniekiem un skolēniem vai viņu ģimenēm. ES-MIFID II aptaujas dati liecina par izplatītu diskriminācijas sajūtu čigānu kopienā Slovākijā — 54% ziņo, ka pēdējo piecu gadu laikā ir piedzīvojuši diskrimināciju savas izcelsmes dēļ, bet 30% — pēdējo divpadsmit mēnešu laikā. Lielākā daļa šīs diskriminācijas gadījumu tiek ziņoti saistībā ar darba meklēšanu, kur pretendentiem ar čigānisku uzvārdu bija mazāk nekā 50% iespēja tikt uzņemtiem darba intervijā nekā pretendentiem ar citas tautības uzvārdu, ja abām pusēm bija līdzīga kvalifikācija un izglītība.

2014. gadā Eiropas Komisija uzsāka pārkāpuma procedūru pret Slovākijas valdību par ES diskriminācijas novēršanas likumu pārkāpšanu, izturoties pret čigānu bērniem skolās. Komisijas lēmums rīkoties pret Slovākiju izriet no bažām, ko paudušas starptautiskas un vietējas cilvēktiesību organizācijas, piemēram, Amnesty International. Slovākijas valdība ir kritizēta par segregācijas tālāku saasināšanu, nevis diskriminācijas cēloņu novēršanu. Viens no šādiem Slovākijas valdības 2010. gadā veiktajiem pasākumiem bija “konteinerskolu” finansēšana, kas atdalīja čigānu bērnus no citām skolām, būvējot tās tieši čigānu apdzīvotajās vietās. EK uzskata šādu lauku skolu atvēršanu par diskrimināciju, un arī Slovākijas tiesa 2012. gadā sprieda, ka prakse atdalīt mācībās čigānu bērnus no viņu citu tautību vienaudžiem ir nelikumīga.

2019. gadā Eiropas Komisija publicēja argumentētu atzinumu, kurā uzsvērta valsts nespēja ievērot ES diskriminācijas novēršanas likumus attiecībā uz čigānu bērnu aprūpi izglītībā. Neskatoties uz Slovākijas likumdošanas reformām un iekļaušanas stratēģiju un rīcības plānu pieņemšanu, Komisija pēc rūpīgas izvērtēšanas un uzraudzības atzina šos centienus par nepietiekamiem. Diskriminācija pret čigānu bērniem joprojām pastāv, un ievērojama daļa no viņiem apmeklē skolas, kurās pārsvarā mācās čigānu izcelsmes skolēni. Slovākijā joprojām ir augstākais čigānu segregācijas līmenis izglītībā starp ES dalībvalstīm.

 Piespiedu sterilizācija 
Cilvēktiesību faktu vākšanas misija atklāja plaši izplatītus čigānu sieviešu cilvēktiesību pārkāpumus, tostarp piespiedu sterilizāciju, etniski diskriminējošu piekļuvi veselības aprūpei un fizisku un verbālu vardarbību no medicīnas personāla puses. Savā ziņojumā par šo tēmu Reproduktīvo tiesību centrs ir izklāstījis virkni darbību, kas, viņuprāt, Slovākijas valdībai būtu jāveic, lai risinātu ar piespiedu sterilizāciju saistītos jautājumus. Viņi ierosina izveidot valdības iestādi, kas veltīta individuālu sūdzību izmeklēšanai, kas ietvertu medicīnisko ierakstu pārskatīšanu un pārbaužu veikšanu gadījumos, kad sievietēm ir aizdomas, ka viņas ir sterilizētas bez viņu ziņas. Turklāt viņi iesaka apkopot statistiku, lai izprastu sterilizācijas izplatību čigānu vidū. Centrs arī iesaka izmaksāt finansiālu kompensāciju sievietēm, kuras tika piespiedu kārtā sterilizētas. Turklāt Centrs aicina pieņemt diskriminācijas novēršanas tiesību aktus, kas atbilst ES Rasu direktīvā noteiktajiem principiem. Viņi ierosina izveidot iestādi, kas analizētu diskriminācijas jautājumus, izpētītu iespējamos risinājumus un sniegtu konkrētu palīdzību cietušajiem. Turklāt viņi iestājas par lielāku budžeta resursu piešķiršanu, lai risinātu diskriminācijas problēmu pret čigānu kopienu kopumā.

Apsūdzības par piespiedu sterilizāciju ir sauktas par nepatiesām, piem. nevalstiskas organizācijas publicētā rakstā, kurā norādīts, ka tā "mērķis ir pierādīt iepriekš izvirzītu hipotēzi, kas bija ļoti populāra plašsaziņas līdzekļos. Tajā netika sniegtas nekādas konkrētas zināšanas, nekādi neapstrīdami dati, pateicoties kuriem mēs varētu teikt, ka ir atklāta kāda patiesība. Īsāk sakot, šis ir NVO kaitīgas rīcības piemērs." Tomēr daudzas lietas ir apstiprinātas, piemēram, Eiropas Cilvēktiesību tiesā. 2021. gadā Slovākijas valdība atvainojās par tūkstošiem čigānu sieviešu piespiedu sterilizāciju. Arī Čehijas Republika 2021. gadā pieņēma kompensācijas likumprojektu.

 Noziedzība 
Čigāni ir etniski motivētas vardarbības un noziegumu upuri Slovākijā. Saskaņā ar Eiropas Čigānu tiesību centra (ERRC) 2013. gadā sniegtajiem ziņojumiem, pēdējo divu gadu laikā Slovākijā bija pieaugusi rasistiska vardarbība, izlikšanas no mājokļa, draudi un smalkākas diskriminācijas formas. Šo divu gadu laikā 11 Slovākijas pašvaldības bija uzcēlušas sienas, lai atdalītu čigānu geto iedzīvotājus no viņu baltajiem kaimiņiem. ERRC uzskata, ka situācija Slovākijā 2013. gadā bija viena no sliktākajām Eiropā.

Arī paši čigāni ir nozīmīgs krimināla avots — ap 60% ieslodzīto Slovākijas cietumos ir čigāni. Galvenokārt tie tiek tiesāti par nevardarbīgiem noziegumiem, kā sīkām zādzībām. Tomēr tiek norādīts, ka tiesas pret čigāniem ir daudz stingrākas nekā pret citiem iedzīvotājiem.

 Sociālā palīdzība 
Čigānu tautības cilvēki katru gadu bez maksas saņem jaunus mājokļus no pašvaldībām un reģionālajām pārvaldēm, tomēr cilvēki sūdzas, ka dažus no tiem paši čigāni iznīcina. Ir bijuši gadījumi, ka iedzīvotāji saņem jaunus mājokļus, netiekot saukti pie kriminālatbildības par valsts īpašuma apzinātu iznīcināšanu.

ANO Attīstības programmas ziņojums pavēstīja, ka no 43% līgumu un līdzekļu, ko Slovākijas pašvaldības ir paredzējušas čigānu attīstībai, tikai 18% ir faktiski sasnieguši marginalizētās čigānu kopienas. Starp čigāniem plaši izplatīts uzskats, ka "balto" pašvaldības finansē savtīgus attīstības projektus ar līdzekļiem, kas bija paredzēti čigānu kopienām.

 Sabiedriskā doma 
2009. gada Pew Research aptaujā atklājās, ka 78% slovāku pauda negatīvu viedokli par čigāniem. Analoģiskā 2019. gada aptaujā tādu bija 76%.

 Slovākijas čigānu Y-DNS rezultāts 

 H = 40%, *E1b1b = 21%, *J2 = 16,5 %, *I1a = 14%, *R1b = 4,5%,
 R1a = 3%, *I2a = 0,5%, *N1 = 0,5%.

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:Čigāni
Kategorija:Slovākijas cilvēki