Valoņi

Valoņi () ir Beļģijas dienvidu reģiona — Valonijas — pamatiedzīvotāji. Viņi runā galvenokārt franču valodā, kā arī vietējā valoņu valodā, kas pieder pie romāņu valodu grupas.

Kopā ar flāmiem un vāciski runājošajiem iedzīvotājiem valoņi veido vienu no trim Beļģijas galvenajām etnolingvistiskajām kopienām.

 Vēsture 
Valoņu etniskā identitāte sāka veidoties viduslaikos, kad dienvidu daļas iedzīvotāji, atšķirībā no ziemeļu flāmiem, pakāpeniski pārņēma franču valodu un kultūru. Viduslaikos Valonijas teritorija ietilpa Lježas bīskapijā, Namīras, Haino un citu senu hercogistu sastāvā.

Pēc Nīderlandes sacelšanās un Astoņdesmit gadu kara (1568–1648) Valonija, tāpat kā Flandrija, palika Spānijas pakļautībā un vēlāk nonāca Austrijas kontrolē. Pēc Napoleona kariem 1815. gadā tā tika iekļauta Nīderlandes Apvienotajā Karalistē, bet pēc Beļģijas revolūcijas 1830. gadā kļuva par daļu no neatkarīgās Beļģijas Karalistes.

19. gadsimtā Valonija kļuva par Beļģijas industrializācijas centru, pateicoties bagātīgajām ogļu un tērauda ieguves vietām. Līdz ar to valoņi ilgu laiku bija ekonomiski dominējošā kopiena valstī, taču 20. gadsimta otrajā pusē šī loma pakāpeniski pārgāja uz ziemeļu reģionu — Flandriju.

 Valoda un kultūra 
Papildus franču valodai valoņi saglabā arī savu tradicionālo valoņu valodu, kas tiek uzskatīta par franču valodas dialektu vai atsevišķu romāņu valodu. Tā tiek lietota literatūrā, teātrī un folklorā, lai gan ikdienas saziņā dominē franču valoda.

Valoņu kultūra ir cieši saistīta ar Francijas kultūras telpu — literatūrā, mākslā un arhitektūrā jūtama franču ietekme, bet vēsturiski saglabātas arī vietējās tradīcijas un svētki.

 Ārējās saites 


Kategorija:Eiropas tautas
Kategorija:Francijas cilvēki