Francijas imperatora ērglis

Francijas imperatora ērglis (, burtiski 'karoga ērglis') bija figūra, ko Napoleona I Lielā armija nesa kaujā kā karogu Napoleona karu laikā.

Lai gan pulkiem tika pasniegti pulka karogi, Napoleona pulki parasti nesa imperatora ērgli vienības priekšgalā.
 Vēsture 
 Simbola radīšana 
1804. gada 5. decembrī, trīs dienas pēc kronēšanas, Napoleons I izplatīja ērgļus, kas bija veidoti pēc Romas leģionu ērgļu akvilu parauga. Tie simbolizēja pulkus no dažādiem Francijas departamentiem un bija paredzēti, lai iedvestu lepnuma un lojalitātes sajūtu karaspēkā, kas veidotu Napoleona jaunā imperatora režīma pamatu. Napoleons tam par godu teica emocionālu runu, kurā viņš uzstāja, ka karaspēkam jāaizstāv ērgļi ar savu dzīvību. Šis notikums ir attēlots Žaka Luija Davida 1810. gada gleznā "Ērgļu izdalīšana".

Ērgļa dizainu izstrādāja skulptors Antuāns Denī Šodē, un kopijas pēc tam tika atlietas cita skulptora Pjēra Filipa Tomira darbnīcā; pirmie ērgļi tika izveidoti 1804. gada 5. decembrī. Tā bija bronzas skulptūra, kurā attēlots ērglis uz postamenta, kura viens nags balstījās uz "Jupitera vārpstas", svēra 1,85 kilogramus un bija uzstādīta uz zila pulka karoga masta. Tie bija izgatavoti no sešiem atsevišķi lietiem gabaliem, kas veidoti pēc romiešu ērgļu parauga, un saliktā veidā to augstums bija 310 milimetri un platums 255 milimetri. Uz pamatnes bija iegravēts pulka numurs vai, Imperatora gvardes gadījumā, uzraksts Garde Impériale. Ērglim Francijas imperatora pulkiem bija tāda pati simboliskā nozīme kā pulka karogi Lielbritānijas pulkiem — ērgļa zaudējums apkaunotu pulku, kas bija zvērējis to aizstāvēt līdz nāvei. Pēc Napoleona krišanas atjaunotā karaļa Luija XVIII monarhija pavēlēja iznīcināt visus ērgļus; saglabājās tikai daži eksemplāri. Kad bijušais imperators 1815. gadā atgriezās pie varas (notikums, kas pazīstams kā Simts dienas), viņš nekavējoties pavēlēja radīt jaunus ērgļus, lai gan tie bija zemākas kvalitātes nekā oriģināli. Figūras kvalitāte bija zemāka, un jauno ērgļu galvenā atšķirīgā iezīme bija to aizvērtie knābji.

 Sagrābtie ērgļi 
Ērgļa pirmā sagrābšana, visticamāk, notika Austerlicas kaujas laikā 1805. gadā, kad Krievijas gvardes kavalērija lielkņaza Konstantīna vadībā sakāva 4. kājnieku pulku, sagūstot tā karogu. Lai gan Napoleons uzvarēja šajā kaujā, krievu karaspēks spēja sakārtoti atkāpties, un ērglis nekad netika atgūts, par lielu imperatora nožēlu.

1807. gadā Heilsbergā franču 55. kājnieku pulku sakāva Prūsijas kavalērija un Krievijas kājnieki. Tad ērgli sagrāba Krievijas Pernovas musketieru pulka seržants Antons Antonovs, un vairāki virsnieki, tostarp pulkvedis, tika nogalināti. Prūsijas vēsturnieki to apstrīdēja, apgalvojot, ka ērgli sagūstīja Pritvicas Prūsijas huzāri. 1807. gadā netālu no Eilavas kaujā 18. kājnieku pulka karogu un ērgli sagrāba 1. Sanktpēterburgas lanceru pulks. 1812. gadā Krasnojes kaujā 18. kājnieku pulks atkal zaudēja savu ērgli un to "faktiski iznīcināja" Krievijas Viņas Majestātes leibgvardes lanceru pulks.

1808. gadā Bailēnas kaujā ģenerāļa Duponta vadītais franču korpuss pēc sakāves padevās ģenerāļu Kastanjosa un Redinga vadītajai Spānijas armijai; šī bija pirmā imperatora lauka armijas kapitulācija. Saskaņā ar kapitulācijas noteikumiem franči nodeva uzvarētājiem savus karogus un trīs ērgļus. Šie ērgļi tika glabāti Seviljas katedrālē, līdz 1810. gadā tos atguva franči un nosūtīja atpakaļ uz Parīzi. Pirmo britu sagrābto franču ērgli sagrāba 87. kājnieku pulks Barosas kaujā 1811. gada 5. martā. Barosā leitnants Edvards Kīgs un seržants Patriks Mastersons sagrāba 8. kājnieku pulka Francijas imperatora ērgli. Kīgam izdevās tikai aizsniegt karoga kātu, kad viņš tika nošauts un sadurts ar šautenes durkli. Tad Mastersons, nogalinājis vairākus franču karavīrus, izrāva ērgli no mirstošā leitnanta Gazana rokām.Fraser, Edward. The Soldiers who Wellington Led (англ.). — London: Methuen, 1913. — P. 129–148.

Ērglis tika atvests uz Apvienoto Karalisti un izstādīts Čelsijas militārajā slimnīcā. Tas bija aptuveni 25 cm augsts un uzstādīts uz postamenta, kas apzīmēts ar skaitli 8. Tas bija izgatavots no sudraba, bet apzeltīts, liekot daudziem domāt, ka tas ir no tīra zelta. Patiesībā vienīgā ērgļa zelta daļa bija lauru vainags, kas karājās ap tā kaklu. Šis vainags bija īpašs gods, ko 8. pulkam piešķīra pats Napoleons, un ne visi ērgļi tolaik tā bija rotāti. Zelta lapas Parīzes pilsēta piešķīra vairākiem pulkiem, kas piedalījās Austerlicas kaujā. Ērgļa labais nags bija pacelts. Zem tā vajadzēja būt zibens šautrai, bet tas trofejā nebija redzams. Tiek uzskatīts, ka tā tika pazaudēta tā sagrābšanas laikā.

Vairākus gadus vēlāk ērglis tika nozagts no Čelsijas slimnīcas. Klīda baumas, no kurām visnoturīgākās bija, ka to ir nozaguši franči. Visticamāk, tā tika izkausēta un pārdota. Karoga kāts uz kura tas atradās joprojām ir apskatāms Karalisko Īrijas fuzilieru muzejā Armagā, Ziemeļīrijā.

1812. gada jūlijā Salamankas kaujā briti sagūstīja divus ērgļus. 30. vieglā kājnieku pulka (vēlāk 1. bataljona, Austrumlankašīras pulks) virsleitnants Džons Prats sagrāba franču 22. kājnieku pulka ērgli (tagad tas ir apskatāms Lankašīras kājnieku muzejā Fulvudas kazarmās Prestonā, Lankašīrā). Savukārt 44. kājnieku pulka 2. bataljons sagūstīja 62. pulka ērgli. Šis ērglis ir apskatāms Čelmsfordas muzejā Eseksā.

Pēc franču kapitulācijas Madrides ieņemšanas laikā 1812. gada 14. augustā tika atgūti divi ērgļi, kas piederēja 13. dragūnu pulkam un 51. kājnieku pulkam. 
1815. gadā Vaterlo kaujas laikā tika sagrābti divi franču jaunā modeļa pulka ērgļi. Franču I korpusam Erlonas grāfa vadībā uzbruka britu smagā kavalērija Aksbridžas grāfa vadībā; 1. Karaliskie dragūni sagrāba 105. kājnieku pulka ērgli (pašlaik glabājas Nacionālajā armijas muzejā Čelsijā), un Karalisko skotu pulks sagrāba 45. kājnieku pulka ērgli (pašlaik glabājas Karaliskās skotu dragūnu gvardes muzejā Edinburgas pilī).

1852. gadā pirms savas nāves Velingtonas hercogs lūdza, lai visas viņa kaujas trofejas tiktu atvestas uz viņa bērēm. Tā kā 87. pulka sagrābtais ērglis nebija pieejams, tika nolemts izgatavot tā kopiju. Formu izgatavoja Garrard & Co juvelieru uzņēmums, pamatojoties uz oriģināla skici, ko Barosas kaujas laikā uzzīmēja kāds 87. pulka virsnieks.

Ērgļa sagrābšana tika atzīmēta, pievienojot tā simbolu pulka krāsām vai formas tērpam. "Blues and Royals" Karaliskais kavalērijas gvardes (agrāk 1. Karaliskie dragūni) un Karaliskais Anglijas pulks (agrāk 44. kājnieku pulks) nēsā ērgli kā rokas nozīmīti. Savukārt Karaliskie skotu dragūni nēsā ērgļa nozīmīti uz galvassegas. Karaliskais Īrijas pulks nēsā ērgļa nozīmīti uz sava virsnieka zobena jostas muguras.

Franču imperatora ērglis bija starp priekšmetiem, kas 1990. gadā tika nozagti no Izabellas Stjuartes Gārdneres muzeja Bostonā, Masačūsetsā. 2019. gadā nozagto priekšmetu liktenis nav zināms, un lieta joprojām nav atrisināta.

 Atsauces 

 Literatūra 



 Ārējās saites 

 Napoleona kājnieki 1800-1815

Kategorija:Francijas vēsture
Kategorija:Simboli