Luijs Aleksandrs Bertjē

Luijs Aleksandrs Bertjē (; dzimis , miris ) bija franču karavīrs un Francijas maršals, Napoleona imperatora štāba priekšnieks, kurš spēlēja būtisku lomu Napoleona karos.

 Dzīvesgājums 
Bertjē dzimis 1753. gadā Versaļā, militārā inženiera ģimenē. Militāro karjeru sāka 1775. gadā, piedalījās Amerikas Neatkarības karā franču kontingenta sastāvā. Ar izcilām organizatoriskām prasmēm izcēlās Revolucionārajos karos, kas ļāva viņam strauji virzīties pa dienesta kāpnēm.

Viņš kļuva par vienu no tuvākajiem Napoleona sabiedrotajiem un bija viņa štāba priekšnieks visos svarīgākajos karagājienos no 1796. līdz 1814. gadam. Bertjē organizēja armiju pārvietošanu, nodrošinājumu un ziņojumu apriti ar neticamu precizitāti, kas ļāva Napoleonam veiksmīgi vadīt sarežģītas kampaņas.

1804. gadā viņš tika iecelts par Francijas maršalu, bet vēlāk kļuva arī par Nešateles firstu un Valangines princi, kā arī saņēma Vagramas hercoga titulu pēc kaujas 1809. gadā.

Pēc Napoleona pirmās atteikšanās no troņa Bertjē pakļāvās Burboniem, taču viņa nostāja bija neskaidra Otrās restaurācijas laikā. Kad Napoleons atgriezās no Elbas, Bertjē neiesaistījās viņa atbalstīšanā.

Bertjē gāja bojā 1815. gada 1. jūnijā Bambergā, apstākļos, kas joprojām nav pilnībā skaidri — vai nu tas bija nelaimes gadījums, pašnāvība, vai arī slepkavība.

 Ārējās saites 

Kategorija:1753. gadā dzimušie
Kategorija:1815. gadā mirušie
Kategorija:Versaļā dzimušie
Kategorija:Francijas virsnieki
Kategorija:Francijas karavadoņi
Kategorija:Napoleona kari