Mirdzot šķēpiem

"Mirdzot šķēpiem" vai "Mirdzot šķēpiem zeltsaules staros" ir folklorizējusies latviešu strēlnieku dziesma ar krievu dziedātāja un komponista Vladimira Sabiņina (Владимир Сабинин) sarakstītajiem vārdiem un mūziku. Tekstu latviešu valodā atdzejojis J. Bankavs.

1915. gadā Kijivā un Varšavā publicēja Vladimira Sabiņina romanci-maršu "Vojennaja pesenka" (Военная пѣсенка), zināmu arī kā "Gusari-usači" (Гусары-усачи). Dziesma latviešu valodā pirmoreizi publicēta 1917. gadā Rīgā izdotajā krājumā "Latviešu strēlnieku dziesmas" (vecajā ortogrāfijā ― Latweeschu strehlneeku dseesmas).

 Vārdi 
Mirdzot šķēpiem zeltsaules staros,Tauru skaņās kad viļņojas gaiss,Cauri pilsētas vecajiem vārtiemIenāk latviešu strēlnieku pulks.

Aiz aizkariem augstu pie logaMeičas actiņas priecīgi mirdz;Domā strēlnieki ― meiča ir daiļa,Vai kāds brīnums, ka iesilst tiem sirds.

Pie miera jau strēlnieki dodas,Ir pusnakts un visi jau dus.Tikai dārzā zem ozola zariemMainās skūpsti, bet ozols cieš kluss.

No rīta zeltsaules staros,Taurēm skanot pēc vienotas takts,Dodas strēlnieki sīvajā kaujā,Kas ir bijis, to nestāsta nakts.

Aiz aizkariem augstu pie logaMeičas actiņas skumīgi mirdz;Domā meiča ― vai redzēšu zēnu,Kura dēļ klusi skumst mana sirds.

Jau trakot sāk rudeņa vēji,Brāļu kapenēm pāri tie skrej.Bāla meiča kopj kapu ar rozēm,Rūgti rūgtajās asaras lej.

 Atsauces 

Kategorija:Dziesmas latviešu valodā