Svens Nīkvists

Svens Nīkvists (; dzimis , miris ) bija zviedru kinooperators un kinorežisors. Vislabāk pazīstams kā vairāku Ingmara Bergmana filmu operators.

Saņēmis Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākais operatora darbs" par Bergmana filmām "Kliedzieni un čuksti" (Viskningar Och Rop, 1972) un "Fanija un Aleksandrs" (1983). Trešo reizi balvai nominēts par filmu "Nepanesamais esības vieglums" (The Unbearable Lightness of Being, 1988).

Kopumā bijis operators 22 Bergmana filmām. Sadarbojies arī ar tādiem režisoriem kā Alfu Šēbergu (Domaren, 1960), Ričardu Flaišeru (The Last Run, 1971), Luiju Malu (Black Moon, 1975; Pretty Baby, 1978), Romanu Polaņski ("Īrnieks", 1976), Bobu Rafelsonu ("Pastnieks vienmēr zvana divreiz" (The Postman Always Rings Twice, 1981)), Normanu Džuisonu (Agnes of God, 1985), Andreju Tarkovski ("Upurēšana", 1986), Vudiju Allenu ("Cita sieviete" (Another Woman, 1988), "Noziegumi un likumpārkāpumi" (1989), "Slavenība" (1998)), Ričardu Atenboro ("Čaplins", 1992), Noru Efronu ("Bezmiegs Sietlā", 1993) un Lasi Halstrēmu ("Kas nomoka Gilbertu Greipu" (1993), "Sarunas vērts" (Something to Talk About, 1995)).

Viņa režisēto filmu Oxen (1991) nominēja Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā filma svešvalodā".

 Ārējās saites 

Kategorija:1922. gadā dzimušie
Kategorija:2006. gadā mirušie
Kategorija:Krūnuberjas lēnē dzimušie
Kategorija:Kinooperatori
Kategorija:Zviedru kinorežisori
Kategorija:Kinoakadēmijas balvas ieguvēji operatori