Helikīnas

Helikīnas (Helicina) ir gliemežu klases apakškārta, kas iekļauj sevī sauszemes gliemežus. 1900. gadā amerikāņu malakologs Henrijs Pilsbrijs izveidoja Sigmurethra taksonu. 1992. gadā vācu malakologs Hartmuts Nordsiks Sigmurethra apakškārtu pielīdzināja Arionoidei apakškārtai un tās grupu ar 29 hromosomām sadalīja divās daļās, ahatinīdās un helikīdās. Pirmajām stimulators atradās uz peņa, taču pārsvarā bija reducēts, bet otrajām tas bija biežāk sastopams un atradās pārsvarā uz ātrija jeb vagīnas.Nordsieck, H. (1992) Phylogeny and system of the Pulmonata. (Gastropoda). Archiv für Molluskenkunde 121(1/6), 31-52. 44. lpp. 2005. gadā franču zoologi Filips Bušē un Žans Pjērs Rokruā, klasificējot gliemežus, konstatēja Sigmurethra "neformālās grupas" polifilētisko raksturu, un pēc neradniecīgu grupu izslēgšanas Sigmurethra grupa tika pārdēvēta par Helicina apakškārtu. Vēlākajā 2017. gada redakcijā, kuru veica šie autori, un kuru 2020. gadā pieņēma Pasaules jūras sugu reģistrs, Helicina grupa tika atzīta par Stylommatophora kārtas apakškārtu ar 9 infrakārtām. Apakškārta piedēvēta franču izcelsmes amerikāņu zoologam Konstantīnam Rafineskam, kurš 1815. gadā izveidoja Helicinia dzimtu. Šīs apakškārtas pārstāvji ir plaši izplatīti pa visu pasauli, ieskaitot Latviju. Ģeohronoloģiski helikīnas ir zināmas no vēlā krīta perioda līdz mūsdienām. 

 Sistemātika 
Helikīnu apakškārtā ir iekļautas šādas infrakārtasMolluscaBase:
 apakškārta: Helicina Rafinesque, 1815
 ifrakārta: Arionoidei H. Nordsieck, 1993
 ifrakārta: Clausilioidei Bouchet et al. 2017
 ifrakārta: Helicoidei Rafinesque, 1815
 ifrakārta: Limacoidei Bouchet et al. 2017
 ifrakārta: Oleacinoidei Bouchet et al. 2017
 ifrakārta: Orthalicoidei Hausdorf & Bouchet, 2017
 ifrakārta: Pupilloidei Bouchet et al. 2017
 ifrakārta: Rhytidoidei Bouchet et al. 2017
 ifrakārta: Succineoidei Bouchet et al. 2017

 Atsauces 

Kategorija:Gliemeži