Matagalpa

Matagalpa (, ) ir pilsēta un municipalitāte Nikaragvā, Matagalpas departamenta administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta. Atrodas valsts vidienē Riograndes de Matagalpas upes krastos  no valsts galvaspilsētas Managvas.

 Vēsture 
Matagalpa ir viena no indiāņu pilsētām, kas pastāvēja jau laikā, kad Spānija 1528. gadā iekaroja Nikaragvu. Matagalpu indiāņu valodā Maika-calpa nozīmē ‘Galvenā pilsēta’, bet ir arī citi izcelsmes skaidrojumi. Matagalpu valoda ir mirusi kopš 1875. gada.

Ap 1840. gadu Matagalpas apkārtnē tika atklāts zelts. Līdz ar daudziem spāņiem un metisiem tas piesaistīja vācu, amerikāņu un britu imigrantus. Divi no pazīstamākajiem šī perioda imigrantiem bija Ludvigs Elsters (no Hannoveres) un viņa sieva Katrīna Brauna (no Švarcvaldes), kuri šajā apgabalā iestādīja pirmos kafijas kokus, kuru pupiņas ātri vien nonāca tirgū Vācijā. Kafijas audzēšana piesaistīja vairāk nekā 120 Eiropas imigrantu, no kuriem daudzi apprecējās ar matagalpu sievietēm, un daudzi viņu pēcnācēji joprojām dzīvo šajā apgabalā.

Matagalpa bija arī patvēruma pilsēta daudziem Nikaragvas iedzīvotājiem, kas bēga no Tenesī štata flibustiera Viljama Vokera iebrukuma, kurš 1856. gadā pārņēma lielu daļu valsts un tās valdību. Matagalpā patrioti organizēja Ejército del Septentrión (Ziemeļu armija), kas 1856. gada 14. septembrī ar 60 matagalpu karotāju palīdzību cīnījās un uzvarēja Sanhasinto kaujā, palīdzot izbeigt Vokera valdīšanu.

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:Nikaragvas pilsētas