Antons Bārda

Antons Bārda (dzimis , miris ) bija latviešu skolotājs un dzejnieks.

 Dzīvesgājums 
Dzimis 1891. gadā Pociema „Rumbiņos” saimnieku ģimenē. Mācījies Pociema Pīlāgu pagastskolā, Umurgas draudzes skolā, Limbažu pilsētas skolā un Longīna Ausēja reālskolā Cēsīs. Pirmais dzejolis "Rīts" publicēts 1912. gadā. Strādāja par skolotāju, 1916. gadā darbojās Baltijas Bēgļu apgādāšanas komitejā Cēsīs. 1917. gadā sāka tieslietu, tad filoloģijas studijas Tērbatas universitātē, bet Pirmā pasaules kara dēļ tās pārtrauca.
1920. gadā atsāka studijas Latvijas Augstskolas Filoloģijas un filozofijas fakultātē.

Pēc vecākā brāļa Friča Bārdas nāves kopā ar Paulīnu Bārdu sakārtoja viņa dzejoļu grāmatu "Dziesmas un lūgšanas Dzīvības Kokam" (1923).
Vēlāk strādāja Rīgā par skolotāju Rīgas poļu ģimnāzijā, bija tās direktors (1925—1940). Otrā pasaules kara laikā pabeidza studijas Latvijas Universitātē. Pēc kara strādāja Pociema kolhozā. 1968. gadā Rumbiņos atklāja piemiņas istabu Fricim Bārdam.

Miris 1981. gadā, apbedīts Umurgas kapos.timenote.info

 Darbi 
 dzejoļu krājumi "Dziesmu dievs" (1930, ieguva Kultūras fonda godalgu), "Puķe pagalvī" (1971), "Mūžīgā vasara" (1981).

 Atsauces 

Kategorija:Latvijas dzejnieki
Kategorija:Latviešu valodā rakstošie
Kategorija:Limbažu novadā dzimušie