Bretaņas Karaliste

Bretaņas Karaliste bija viduslaiku ķeltu valsts Gallijas ziemeļrietumos, kas izveidojās 9. gadsimtā pēc britu ķeltu pārcelšanās no Britu salām. Tā pastāvēja no apmēram 845. gada līdz 939. gadam, kad tika pārvērsta par Bretaņas hercogisti.

 Vēsture 
Pēc Romas impērijas sabrukuma 5. gadsimtā Britu salu ķeltu ciltis (īpaši no Velsas un Kornvolas) pārcēlās uz Gallijas ziemeļrietumiem, kur nodibināja vairākas mazas valdības un karaļvalstis, kas pamazām apvienojās. Tieši šajā laikā reģions ieguva nosaukumu Britannia Minor (“Mazā Britānija”).

No 5. līdz 9. gadsimtam Bretaņa pastāvēja kā ķeltu karaļvalsts, kas sastāvēja no vairākām apvienotām hercogistēm un grāfistēm. Karaliste piedzīvoja uzplaukumu 9. gadsimtā, kad tā sasniedza lielāko teritoriālo platību, aptverot mūsdienu Bretaņu un daļu Normandijas un Andžas.

No 10. gadsimta Bretaņas Karaliste pakāpeniski zaudēja neatkarību, jo pieauga franku un normāņu spiediens. 939. gadā pēc ilgām cīņām pret vikingiem un frankiem karaliste de facto beidza pastāvēt. Reģions tika pārveidots par Bretaņas hercogisti, kas saglabāja autonomiju, bet vairs nebija pilnīgi neatkarīga karaļvalsts.

 Ārējās saites 

Kategorija:Francijas vēsture