Senaramiešu valoda

Senaramiešu valoda bija agrīnā aramiešu valodas forma, kurā runāja un rakstīja Tuvajos Austrumos no 10. līdz 7. gadsimtam p.m.ē. Tā ir viena no semītu valodu saimes senākajām ziemeļsemītu valodām. Senaramiešu valoda ir pirmā pierakstītā aramiešu valodas forma, un tā saglabājusies daudzu valstu un pilsētu uzrakstos.

 Vēsture 
Senaramiešu valoda izveidojās ap 11.–10. gadsimtu p.m.ē. Sākotnēji tajā runāja dažādās aramiešu ciltīs Sīrijas un Mezopotāmijas reģionos. Pirmie uzraksti ir atrasti vietās, piemēram, Tel Fekhera, Arpada un Zohara, un datēti ar 10.–9. gadsimtu p.m.ē.  

Valoda pakāpeniski kļuva par starptautisku saziņas līdzekli Tuvajos Austrumos, īpaši pēc tam, kad Asīrijas impērija pieņēma aramiešu valodu administratīvajām vajadzībām. 7. gadsimtā p.m.ē. senaramiešu valodu nomainīja imperiālā aramiešu valoda.

 Rakstība 
Senaramiešu valoda tika rakstīta ar īpašu aramiešu alfabētu, kas attīstījās no feniķiešu rakstības. Šis rakstības veids vēlāk kļuva par pamatu daudzām citām alfabētiskām sistēmām, tostarp ebreju un sīriešu rakstībām.

 Atsauces 

 Ārējās saites 
 Omniglot par aramiešu rakstību
 Beyer, Klaus. The Aramaic Language (1986)
 The Comprehensive Aramaic Lexicon

Kategorija:Aramiešu valodas
Kategorija:Senās valodas
Kategorija:Semītu valodas
Kategorija:Tuvie Austrumi
Kategorija:Sīrijas vēsture