Rhadinacanthus longispinus

Rhadinacanthus longispinus ir diplakantīdu akantodu suga. Tās pārstāvji bija izplatīti vidusdevonā, seno sarkano smilšakmeņu (Old Red Sandstone) Orkadu baseinā, kas iekļauj sevī Skotijas ziemeļu daļu, kā arī Orkneju un Šetlendas salas. Sugu 1844. gadā pirmo reizi aprakstīja šveiciešu un amerikāņu dabaszinātnieks Luijs Agasi kā Diplacanthus longispinus. Nosaukums Rhadinacanthus longispinus nozīmē radinakantu ar gariem dzelkšņiem (no latīņu longispinus — gardzelkšņains). Holotips ir radinakanta ķermeņa daļa bez galvas, kas tika atrasta pie Kromati pilsētas, Ross un Kromati apgabalā, Skotijas ziemeļu daļā. Rhadinacanthus longispinus ir radinakantu tipiskā suga. Bez sugas izplatības apgabala Orkadu baseinā tā varētu būt izplatīta arī galvenajā devona laukā narvas svītas nogulumos. Tā, piemēram, šīs sugas zvīņas tika atrastas Lemovžas upes krastos pie Hotnežas ciema Krievijā, Ļeņingradas apgabalā. Bet Grosa aprakstītās Rhadinacanthus balticus un Vaļukeviča aprakstītās Rhadinacanthus multisulcatus zvīņas pēc radinakantu ģints revīzijas tika atzītas par Rhadinacanthus longispinus zvīņām.Пинахина, Д. В. (2016) «Комплексы акантод пограничных эйфельско-живетских отложений бассейна реки Лемовжи (Ленинградская область)», Вестник СПбГУ. Сер. 7. Геология. География. 2016. Вып. 3 85. lpp.

 Apraksts 
Rhadinacanthus longispinus ir diplakantīdi ar peldspuru dzelkšņiem ar gludu noapaļotu ķīli gar priekšējo malu un gludām, plakanām sānu malām. Aizmugurējās muguras spuras dzelksnis ir garāks par priekšējās muguras spuras dzelksni, un abi dzelkšņi ir nedaudz atliekti atpakaļ. Aizmugurējās muguras spuras dzelksnis sastāda apmēram ceturto daļu no zivs garuma. Anālās spuras dzelksnis vairāk atliekts atpakaļ, nekā abi muguras spuru dzelkšņi, un atrodas gandrīz iepretī aizmugurējās muguras spuras dzelksnim. Tas ir nedaudz īsāks par priekšējās muguras spuras dzelksni. Krūšu spuras dzelksnis ir gandrīz taisns ar sīkiem zobiņiem gar dzelkšņa aizmugurējo malu. Šis dzelksnis ir gandrīz tik pat garš, kā vēdera spuras dzelksnis, bet tie abi ir īsāki par anālās spuras dzelksni, un katrs no tiem ir īsāks par aizmugurējās muguras spuras dzelksni. Vēdera spuru priekšdzelkšņu garums sastāda apmēram pusi, bet admediālo dzelkšņu garums ceturtdaļu no vēdera spuru dzelkšņu garuma.

Galvas tektālā daļa ir klāta ar poligonālām tesērām, bet parējā galvas daļa un žaunu apgabals klāti ar sīkākām zvīņām un/vai tesērām. Virsacu sensoro kanālu izklāj iegarenas zvīņas. Vienīgās daudzmaz lielās dermālās struktūras ir tievas cirkumorbitālās plātnītes, kas apjož trešdaļu no acs dobuma priekšējās daļas, košļājamie kauli uz apakšžokļiem un relatīvi lielas ornamentētās vaigu plātnes, kas sasniedz apmēram trešdaļu no galvas garuma kopā ar žaunu apgabalu. Vaigu plātnes ir ornamentētas ar nelieliem, plakaniem pauguriņiem un īsiem valnīšiem. Okluzīvo plātnīšu garums ir vienāds ar acu dobuma diameteru. Uz galvas nav nekādu aizacs plātnīšu esamības pazīmju, kā arī nav nekādu liecību, kas norādītu uz žaunu loku izvietojumu.Burrow, Carole; Blaauwen, Jan den; Newman, Michael; Davidson, Robert. "The diplacanthid fishes (Acanthodii, Diplacanthiformes, Diplacanthidae) from the Middle Devonian of Scotland". Palaeontologia Electronica. 19 (1): 1—83. 37.lpp. ISSN 1094-8074

 Atsauces 

Kategorija:Diplakantīdas