1,4-Butāndiols

1,4-Butāndiols ir pirmējais spirts un organiskais savienojums ar formulu HOCH2CH2CH2CH2OH. Tas ir bezkrāsains, viskozs šķidrums, kuru 1890. gadā sintezēja holandiešu ķīmiķis Pīters Johanness Dekers no N,N'-dinitro-1,4-butāndiamīna, hidrolizējot to skābā vidē.

 Sintēze 

Vienā no rūpnieciskajām sintēzēm acetilēns reaģē ar diviem ekvivalentiem formaldehīda, veidojot butīn-1,4-diolu. Hidrogenēšana pēc tam dod 1,4-butāndiolu. To ražo arī rūpnieciskajā mērogā Deivisa procesā no maleīnskābes anhidrīda, ko vispirms pārvērš metilmaleāta esterī un pēc tam reducē. Citi veidi ir no butadiēna, alilacetāta un dzintarskābes.

Ir komerciāls un bioloģisks 1,4-butāndiola iegūšanas ceļš, kurā izmanto ģenētiski modificētu organismu. Biosintēze notiek, izmantojot 4-hidroksibutirātu.

 Rūpnieciskā izmantošana 

1,4-Butāndiols tiek izmantots kā šķīdinātājs un to izmanto dažu veidu plastmasu, elastīgo šķiedru un poliuretānu ražošanā. 1,4-Butāndiolu izmanto γ-butirolaktona sintēzē. Fosforskābes klātienē un paaugstinātā temperatūrā tas veido tetrahidrofurānu. 200°C temperatūrā un šķīstošo rutēnija katalizatoru klātienē tas dehidrogenējas un veido butirolaktonu. To izmanto arī 1,4-butāndiola diglicilētera iegūšanai, ko pēc tam izmanto, kā atšķaidītāju epoksīdsveķiem.

1,4-Butāndiolu izmanto polibutilēna tereftalāta plastmasas ražošanai.

 Atsauces 

Kategorija:Spirti