Dragunova snaiperšautene

Dragunova snaiperšautene jeb SVD (Снайперская винтовка Драгунова) ir pusautomātiska snaiperšautene, kuru 1958. gadā izstrādāja padomju ieroču konstruktors Jevgeņijs Dragunovs. Tā tika pieņemta bruņojumā 1963. gadā un kļuva par pirmo plaši ieviesto pusautomātisko snaiperšauteni Padomju Savienībā.

SVD tika radīta kā atbalsta snaiperierocis kājnieku vienībām, paredzēts precīzas uguns nodrošināšanai vidējos attālumos. Atšķirībā no klasiskajām snaiperšautenēm, SVD nav paredzēta tikai individuālai precizitātei, bet gan vienības uguns spēju pastiprināšanai.

Ieroča konstrukcija balstās uz gāzu darbības mehānismu ar rotējošu aizslēgu, līdzīgi kā AK-47, taču ar būtiski atšķirīgu stobra, aizslēga un precizitātes risinājumu. Standarta komplektācijā SVD tiek aprīkota ar PSO-1 četrkārtīgu optisko tēmēkli ar tālmēru un apgaismojamu tēmēšanas zīmi.

SVD galvenās priekšrocības ir uzticamība dažādos klimatiskajos apstākļos, salīdzinoši augsta precizitāte pusautomātiskam ierocim un vienkārša apkope. Trūkumi — lielāks svars un zemāka precizitāte salīdzinājumā ar modernām bolt-action snaiperšautenēm — tiek uzskatīti par pieņemamiem tās taktiskās lomas kontekstā.

Dragunova snaiperšautene ir plaši izmantota daudzos militāros konfliktos kopš Aukstā kara laikiem un joprojām atrodas daudzu valstu bruņojumā.

 Ārējās saites 

Kategorija:Ieroči pēc alfabēta