ASV 5. flote

ASV 5. flote ir numurēta ASV Jūras spēku flote. Tās atbildības zona aptver aptuveni 2,5 miljonus kvadrātjūdžu un ietver Persijas līci, Sarkano jūru, Arābijas jūru un daļu no Indijas okeāna. Tai ir kopīgs komandieris un štābs ar ASV Jūras spēku Centrālo pavēlniecību (NAVCENT) Bahreinā. Piektā flote/NAVCENT ir ASV bruņoto spēku Centrālās pavēlniecības (CENTCOM) sastāvdaļa.

Izveidota Otrā pasaules kara laikā 1944. gadā, Piektā flote veica plašas operācijas, kas noveda pie Japānas spēku sakāves Centrālajā Klusā okeāna daļā, tostarp kaujās Marianas salu kampaņā, Ivodzimā un Okinavu. 1947. gadā, divus gadus pēc sabiedroto uzvaras, to likvidēja. Pēc 48 gadu neaktivitātes Piekto floti atjaunoja 1995. gadā. Un tā sniedza ievērojamu ieguldījumu Globālajā karā pret terorismu un turpina projicēt ASV jūras spēku spēku Tuvajos Austrumos.
 Otrais pasaules karš 
Piektā flote sākotnēji tika izveidota Otrā pasaules kara laikā 1944. gada 26. aprīlī no Centrālā Klusā okeāna spēkiem admirāļa Reimonda Spruensa vadībā. Klusā okeāna centrālie spēki paši bija daļa no Klusā okeāna pavēlniecības. Piektās flotes kuģi veidoja arī Trešās flotes pamatu, kas tika apzīmēta kā "Lielā zilā flote" admirāļa Viljama Halsija jaunākā vadībā. Spruens un Halsijs pārmaiņus komandēja floti lielākajās operācijās, dodot otram admirālim un viņa štābam laiku sagatavoties nākamajai operācijai. Papildu ieguvums bija tas, ka japāņi tika mulsināti, liekot domāt, ka tās patiesībā ir divas atsevišķas flotes, jo flotes apzīmējums mainījās. Admirāļa Spruensa vadībā Piektā flote līdz 1944. gada jūnijam bija lielākā kaujas flote pasaulē ar 535 karakuģiem.

Darbojoties Spruensa pakļautībā Piektā flote, flote piedalījās Marianas salu kampaņā no 1944. gada jūnija līdz augustam, Ivodzimas kaujā no 1945. gada februāra līdz martam un Okinavas kaujā no 1945. gada aprīļa līdz jūnijam. Šo operāciju laikā tā 1944. gada februārī veica operāciju "Hailstone" (liels reids pret Japānas jūras spēku bāzi Čūkā), 1944. gada jūnijā Filipīnu jūras kaujā sakāva Japānas imperatora floti un 1945. gada aprīlī sagrāva Japānas spēkus operācijā "Ten-Go", kuras laikā nogremdēja Japānas kaujas kuģi "Yamato".

Britu Klusā okeāna flote darbojās kā daļa no Piektās flotes no 1945. gada marta līdz maijam ar apzīmējumu "Task Force 57". Pēc tam Halsijs atbrīvoja Spruensu no vadības, un Lielbritānijas kuģi, tāpat kā pārējā Piektā flote, tika pakļauti Trešajai flotei.

Piektās flotes nākamā lielā kaujas operācija būtu bijusi operācija "Olympic" – iebrukums Kjusju salā Japānas Mājas salās, kas bija paredzēts sākt 1945. gada 1. novembrī. Hirosimas un Nagasaki atombumbas sprādzieni padarīja šo operāciju nevajadzīgu, un Piektā flote kara laikā vairs neatgriezās kaujā.

Piektās flotes komandieri šajā laikā bija admirāļi Spruens (1944. gada 26. aprīlis – 1945. gada 8. novembris), Džons Henrijs Tauers (1945. gada 8. novembris – 1946. gada 18. janvāris), Frederiks Šermans (1946. gada 18. janvāris – 1946. gada 3. septembris) un Alfrēds E. Montgomerijs (1946. gada 5. septembris – 1947. gada 1. janvāris). Piektā flote tika deaktivizēta 1947. gada janvārī. Piektās flotes komandiera amats kļuva par Pirmās uzdevumu flotes komandieri. Montgomerijs kļuva par Pirmās uzdevumu flotes komandieri pēc Piektās flotes deaktivizācijas.

 Flotes sastāvs 
 50. operatīvā grupa (Task Force 50), kaujas spēki (aptuveni 1 x uz priekšu izvietota lidmašīnu bāzes kuģu trieciengrupa). No 2010. līdz 2013. gadam ASV uzturēja divus lidmašīnu bāzes kuģus uz austrumiem no Suecas, kas bija pazīstama kā "2,0 lidmašīnu bāzes kuģu klātbūtne", lai gan dažreiz tā īslaicīgi samazinājās zem šī līmeņa. Pastiprinātās klātbūtnes mērķis bija nodrošināt gaisa un jūras trieciena spēku ASV operācijām Irākā un Afganistānā, lai atturētu Irānu no provokatīvas rīcības reģionā un saglabātu atvērtu kuģošanai Hormuza šaurumu.
 51. operatīvā grupa (Task Force 51), desanta spēki (~1 x Ekspedīcijas trieciengrupa)/Piektā ekspedīcijas trieciengrupa/59. ekspedīcijas vienība (Manāma, Bahreina)
 52. operatīvā grupa (Task Force 52), mīnu meklēšana/atmīnēšanas spēki
 53. operatīvā grupa (Task Force 53), loģistikas spēki/Jūras transporta loģistikas pavēlniecības centrs, Militārā jūras transporta pavēlniecība (MSC papildināšanas kuģi, kā arī USN MH-53E Sea Stallion helikopteri un C-130 Hercules, C-9 Skytrain II un/vai C-40 Clipper lidmašīnas)
 54. operatīvā grupa (Task Force 54), Zemūdeņu spēki
 55. operatīvā grupa (Task Force 55), operācija “Irākas brīvība”: USS Constellation (CV-64) bāzes kuģa trieciengrupa; 2003. gada jūnijs: mīnu iznīcināšanas spēki, tostarp elementi no ASV Jūras spēku jūras bioloģiskās programmas
 56. operatīvā grupa (Task Force 56), Jūras spēku ekspedīcijas kaujas pavēlniecības spēki
 57. operatīvā grupa (Task Force 57), Patruļas un izlūkošanas spēki (P-3 un EP-3 jūras patruļas un izlūkošanas lidmašīnas).
 58. operatīvā grupa (Task Force 58) , Jūras uzraudzības spēki (Arābijas līča ziemeļu daļa)
 59. operatīvā grupa (Task Force 59), Ekspedīcijas spēki/Ārkārtas spēki

 Koalīcijas spēku Jūras komponentu pavēlniecība 
Piektā flote kopā ar Jūras spēku Centrālo pavēlniecību pārrauga četras jūras uzdevumu grupas, kas uzrauga jūras aktivitātes:

 Apvienotā uzdevumu grupa 150 (Combined Task Force 150), kas patrulē no Hormuzas, pusceļā pāri Arābijas jūrai, uz dienvidiem līdz Seišelu salām, caur Adenas līci, cauri šaurumam starp Džibutiju un Jemenu, kas zināms kā Bab Al Mandeb, un līdz Sarkanajai jūrai un visbeidzot ap Āfrikas ragu;
 Apvienotā uzdevumu grupa 151 (Combined Task Force 151), patrulē lielākoties tajā pašā zonā, kur CTF 150, bet galvenokārt koncentrējas uz Somālijas pirātu uzbrukumu komerciālajiem kuģiem un atpūtas kuģiem atturēšanu un pārtraukšanu;
 Apvienotā uzdevumu grupa 152 (Combined Task Force 152) patrulē Persijas līcī no ziemeļu gala, kur beidzas CTF 158 atbildības zona, un līdz pat Hormuza šaurumam starp Omānu un Irānu, kur sākas CTF 150 atbildības zona;
 CTF 52 (kā iepriekš) patrulē tajā pašā zonā, kur CTF 152, bet koncentrējas uz pretmīnu/atmīnēšanas darbībām.NAVCENT/Fifth Fleet Public Affairs, Commander Task Force 52 Established , 20 January 2009

 Komandieru saraksts 
 Otrā pasaules kara laikā (1944—1947) 
 Admirālis Reimonds Spruens (1944. gada aprīlis — 1945. gada novembris)
 Admirālis Džons Tauers (1945. gada novembris — 1946. gada februāris)
 Viceadmirālis Frederiks Šermans (1946. gada februāris—augusts)
 Viceadmirālis Alfrēds Montgomerijs (1946. gada augusts — 1947. gada janvāris)

 Tuvajos Austrumos (1995—pašlaik) 
 Viceadmirālis Džons Skots Reds (1995. gada jūlijs — 1996. gada jūlijs)
 Viceadmirālis Tomass Fārgo (1996. gada jūlijs — 1998. gada jūlijs)
 Viceadmirālis Čārlzs Mūrs (1998. gada jūlijs — 2000. gada februāris)
 Viceadmirālis Timotijs Kītings (2002. gada februāris — 2003. gada oktobris)
 Viceadmirālis Patriks Volšs (2005. gada oktobris — 2007. gada februāris)
 Viceadmirālis Kevins Kosgrifs (2007. gada februāris — 2007. gada septembris) 2008)
 Viceadmirālis Viljams Gortnijs (2008. gada septembris — 2010. gada jūlijs)
 Viceadmirālis Marks Fokss (2010. gada jūlijs — 2012. gada maijs)
 Viceadmirālis Džons Millers (2012. gada maijs — 2015. gada septembris)
 Viceadmirālis Kevins Donegans (2015. gada septembris — 2017. gada septembris)
 Viceadmirālis Džons Akvilino (2017. gada septembris — 2018. gada maijs)
 Viceadmirālis Skots Stīrnijs (2018. gada maijs—novembris) nomira amatā
 Viceadmirālis Džims Mallojs (2019—2020)
 Viceadmirālis Sems Paparo (2020—2021.)
 Viceadmirālis Čārlzs Kūpers II (2021—2024)
 Viceadmirālis Džordžs Vaikofs (2024—pašlaik)

 Atsauces 

 Ārējās saites 



Kategorija:Militārisms ASV
Kategorija:Flote