Aromūnu alfabēts

Aromūnu alfabēts (aromūnu: Alfabetu armãnescu/rrãmãnescu) ir latīņu rakstības variants, ko izmanto aromūnu valodas rakstībā. Pašreizējā alfabēta versija tika ieviesa 1997. gadā aromūnu rakstības sistēmas standartizācijas simpozijā Bitolā, Ziemeļmaķedonijas Republikā, un pārskatīta 1999. gadā. Pēc tam to pieņēma lielākā daļa aromūniski rakstošo Ziemeļmaķedonijā, Serbijā, Albānijā, Bulgārijā un Rumānijā. Jaunā rakstība, ievērojot tālaika tehniskās grūtības ar diakritiskajām zīmēm gan rakstāmmašīnās, gan datoros, centās tās aizstāt ar digrafiem — divu burtu kombinācijām.

 Vēsture 
Pirms pašreizējās rakstības sistēmas ieviešanas aromūnu valoda izmantoja plašu rakstību klāstu, tostarp grieķu un kirilicu. Vēsturiski visvairāk grāmatu aromūnu valodā bija grieķu rakstībā, kurā tā sāka plaši attīstīties 18. gadsimta beigās. Latīņu alfabētu pirmoreiz sāka lietot 19. gadsimta sākumā.

Līdz ar rumāņu valodas, kas ir cieši saistīta ar aromūnu valodu, standartizāciju un rumāņu skolu atvēršanu Balkānu dienvidos, aromūnu valodai tika izmantots rumāņu alfabēts.

20. gadsimta beigās atkal tika veicināta standartizētas savas rakstības sistēmas izveide. Aromūnu valodu sāka mācīt skolās Ziemeļmaķedonijā, Albānijā un Rumānijā. Dažādu aromūnu biedrību locekļi visā pasaulē ik pēc dažiem gadiem rīkoja konferences, kuru galvenais mērķis bija popularizēt standarta aromūnu alfabētu. 1985. gadā četri aromūnu rakstnieki un zinātnieki, tostarp Tibērijs Kunja, tikās Freiburgas Universitātē Vācijā un vienojās par jaunu rakstības sistēmu, kurā tika izmantota tikai viena diakritiskā zīme — "ã".

Pārējās standarta latīņu alfabētā trūkstošās skaņas tika attēlotas ar divburtu kombinācijām, piemēram, "sh", "nj", "lj".

Papildus standartizētajam alfabētam joprojām pastāv arī citi varianti. Tie, kas balstīti uz latīņu alfabētu, bieži izmanto burtus â, ă, î, ș, ț (tāpat kā rumāņu valodā), kā arī ḑ, ľ, ń. Grieķijā aromūnu valoda parasti izmanto grieķu rakstību. Standartizētajā aromūnu alfabētā vairāki digrafi aizstāj skaņas, kas nav sastopamas rumāņu valodā un aizgūtas no grieķu un itāliešu valodas, kā dh, lj, nj un th. Nestandarta gadījumos rumāņu valodas skaņas attēlo ar papildu burtiem, piemēram, "ń" un "ľ".

 Sastāvs 

Alfabēts sastāv no 36 burtiem un digrafiem.

 Burts Nosaukums Izruna (IPA) Piezīmes A, a a a — Ã, ã ã ə, ɨ (reti) — B, b bã b — C, c cã k, tʃ, x /k/ kad seko "a", "o", "u" vai līdzskanis, /x/ dažos dialektos, /tʃ/ kad seko "e" vai "i". D, d dã d — Dh, dh dhã ð Lieto tikai konkrētu akcentu apzīmējumiem šīs fonēmas klātbūtnē, pretējā gadījumā tiek lietots burts "d". Dz, dz dzã dz — E, e e ɛ — F, f fã f — G, g gã ɡ, dʒ, ɣ /ɡ/ pirms "a", "o", "u" vai līdzskaņa, /ɣ/ dažos dialektos, /dʒ/ pirms "e" un "i". Gh, gh ghã ɟ Pirms "e" un "i". H, h hã h — I, i i i — J, j jã ʒ K, k ca c Tikai pirms "e" un "i". L, l lã l — Lj, lj ljã ʎ Tikai Maķedonijas versijā. M, m mã m — N, n nã n — Nj, nj njã ɲ Tikai Maķedonijas versijā. O, o o o — P, p pã p — Q, q kiu k Tikai svešvārdos — parasti lieto "c". R, r rã r — Rr, rr rrã r Tikai Maķedonijas versijā, citādi lieto "r" S, s sã s — Sh, sh shã ʃ — T, t tã t — Th, th thã θ Lieto tikai konkrētu akcentu apzīmējumiem šīs fonēmas klātbūtnē, citādi lieto "t". Ts, ts tsã ts — U, u u u, ʷ Priekš ʷ var tikt lietots "ù". V, v vã v — W, w dublã vã w Tikai svešvārdos X, x csã/gzã /ks/, /ɡz/ Y, y i greacã j, ɣ /j/ pirms "e" un "i", citur /ɣ/. Z, z zã z —

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:Latīņu alfabēts
Kategorija:Romāņu valodas