Azeri horizonts

Azeri horizonts ir vidusordovika stratigrāfiskā vienība Austrumeiropas platformas ziemeļrietumu daļā. Pirmo reizi to izdalīja igauņu ģeologs Hendriks Bekkers 1922. gadā. Horizonta stratotips ir Azeri karjerā, bet paplašinātais stratotips ir Sirtsisoo 526. urbumā, Austrumviru apriņķī. Horizonts nosaukts Azeri ciemata vārdā Viru-Nigulas pagastā, Igaunijā. Azeri horizonts uzguļ kundas horizontam, bet to sedz lasnamē horizonts. Azeri horizonta vecums ir 463,0 — 463,8 Ma un tas veidojās Darrivilas laikmetā.Estonian Commission on Stratigraphy (ESK).

 Apraksts 
Igaunijā azeri horizonts litostratigrāfiski ietver azeri, millas un ojakilas svītas, bet Dienvidigaunijā un Latvijas teritorijā sēgerstādes svītu. Horizonta biezums Igaunijā svārstās no 0,1 m līdz 9 m, bet Latvijā 2 m līdz 4 m. Siļjanas meteorīta krāterī Zviedrijā to pārstāv sēgerstādes svīta, kurā iekļauti t.s. vikarbinas un korgerdes kaļķakmeņi. Lietuvā horizontu pārstāv vaidlenas svīta.

Igaunijā azeri horizonta nogulumi iziet virspusē Ziemeļigaunijas glints augšdaļā. Horizonts ir izplatīts visā Igaunijas teritorijā, izņemot Valmieras-Mīnistes-Lokno pacēlumu.

Azeri horizonta nogulumi atsedzas, piemēram, Mazajā Pakri salā, Osmusārē, Azeri ciema karjerā un Narvā. Horizonta nogulumu vismazākais biezums ir Igaunijas rietumos, bet vislielākais biezums austrumos. Osmusāres rajonā nogulumi izķīlējas no glints slāņiem. Slāņu sastāvā ir daudz glaukonīta  un ooīdā kaļķakmens.

 Paleontoloģiskais raksturojums 
Azeri horizontu raksturo ostrakodi Pirella tridactyla, Chilobolbina lativelata un Piretia geniculata, kā arī trilobīti Asaphus platyurus, kas sastopami ne tikai Baltijas reģionā, bet arī Zviedrijas šī vecuma nogulumos.Ульст, Р. Ж., Л. К. Гайлите и В. И. Яковлева, Ордовик Латвии, Рига, Зинатне, 1982. 213. lpp. Savukārt, ostrakodi Euprimites effusus, kas sastopami azeri horizontā, tālāk pāriet arī uz augstāk esošo lasnamē horizontu.

 Atsauces 

Kategorija:Ordoviks
Kategorija:Latvijas ģeoloģija