Angiljas Republika

Angiljas Republika () bija īslaicīgi pastāvējusi neatzīta neatkarīga valsts Mazajās Antiļu salās, kas aizņēma Angiljas salu. Tā pastāvēja no 1967. gada 11. jūlija līdz 1969. gada 19. martam, kad britu kontrole pār salu tika atjaunota. Valsts galvaspilsēta bija Veli. Mūsdienās Angilja ir Apvienotās Karalistes aizjūras teritorija.

 Vēsture 
1967. gada 27. februārī Lielbritānija piešķīra Sentkristoferas-Nevisas-Angiljas teritorijai "asociētās valsts" statusu ar savu konstitūciju un ievērojamu pašpārvaldes pakāpi. Daudzi Angiljas iedzīvotāji stingri iebilda pret politisko pakļaušanos Sentkristoferai, un 30. maijā (zināma kā «Angiljas diena») Sentkristoferas policija tika padzīta no salas. Pagaidu valdība pieprasīja Amerikas Savienoto Valstu pārvaldi, kas tika noraidīta. 1967. gada 11. jūlijā notika referendums par Angiljas atdalīšanos no jaunizveidotās asociētās Sentkristoferas-Nevisas Angiljas valsts. Rezultāti bija 1813 balsis par atdalīšanos un 5 pret. Neatkarības deklarāciju (galvenokārt sarakstījis Hārvardas tiesību zinātņu profesors Rodžers Fišers) publiski nolasīja Valters Hodžs.

Nekavējoties tika izveidota atsevišķa likumdošanas padome. Pīters Adamss bija Angiljas padomes pirmais priekšsēdētājs, bet, kad viņš piekrita atdot Angilju atpakaļ Sentkristoferai, viņš tika gāzts no amata un viņa vietā stājās Ronalds Vebsters. 1967. gada decembrī divi Lielbritānijas parlamenta locekļi izstrādāja pagaidu vienošanos, saskaņā ar kuru vienu gadu britu amatpersona kopā ar Angiljas padomi īstenos pamata administratīvo varu. Tonijs Lī ieņēma amatu 1968. gada 8. janvārī, bet līdz termiņa beigām nebija panākta vienošanās par salas pārvaldības ilgtermiņa nākotni.

1969. gada 6. februārī Angiljā notika otrais referendums, kurā ar 1739 balsīm par un 4 pret tika nobalsots pret asociācijas atjaunošanu ar Sentkitsu. Nākamajā dienā Angilja pasludināja sevi par neatkarīgu republiku.

Vebsters atkal kļuva par valdības priekšsēdētāju. Jauns Lielbritānijas sūtnis Viljams Vitloks ieradās 1969. gada 11. martā ar priekšlikumu par jaunu pagaidu Lielbritānijas administrāciju, bet tika ātri izraidīts, piedraudot ar ieroci.

1969. gada 19. martā sākās operācija Sheepskin, kurā piedalījās 331. Izpletņlēcēju pulka 2. bataljons, kā arī 30 Londonas Metropoles policijas karavīru kontingents, kas ar helikopteru nolaidās uz salas no divām fregatēm, it kā lai “atjaunotu kārtību”. Vebsters aizbēga no salas, galu galā uzrunājot Apvienoto Nāciju Organizācijas Ģenerālo asambleju, apgalvojot, ka Angiljai ir jābūt pašnoteikšanās tiesībām.

Tonijs Lī tika atlaists, savukārt lords Karadons un Vebsters izstrādāja septiņu punktu deklarāciju. Faktiski Angiljai tika atļauts atdalīties no Sentkristoferas un Nevisas, bet tikai 1980. gada 19. decembrī Angilja oficiāli atdalījās no Sentkitsas un kļuva par atsevišķu Lielbritānijas atkarīgo teritoriju. Sentkitsa un Nevisa 1983. gadā ieguva pilnīgu neatkarību no Apvienotās Karalistes, bet Angilja joprojām ir Lielbritānijas aizjūras teritorija.

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:Bijušās valstis Ziemeļamerikā
Kategorija:Neatzītās valstis
Kategorija:Angilja