Pūt, vējiņi! (luga)

"Pūt, vējiņi!" ir latviešu dzejnieka un dramaturga Raiņa viena no visu laiku populārākajām un visvairāk iestudētajām lugām, kas sarakstīta 1913. gadā, atrodoties trimdā Kastaņolā, Šveicē.Kalnačs, B. (11.01.2024.)  Luga tapusi, iedvesmojoties no latviešu tautasdziesmas "Pūt, vējiņi!" un dzejnieka ilgām pēc dzimtenes.

Luga uzrakstīta pēc Pēterburgas Latviešu labdarības biedrības lūguma. Rakstot lugu, Rainim bija svarīgi tajā izcelt tās ētikas vērtības, kuras viņš uzskatīja par būtiskām latviešu tautas raksturā.

 Tapšanas vēsture 
1911. gadā, pēc lugas "Uguns un nakts" iestudējuma Jaunajā Rīgas teātrī, Rainis aktīvi pievērsās dramaturģijas darbu rakstīšanai. 1913. gada martā Pēterburgas Latviešu labdarības biedrība lūgusi dzejniekam uzrakstīt lugu par godu biedrības 35 gadu jubilejai. Uz laiku pārtraucot darbu pie lugas "Jāzeps un viņa brāļi", Rainis sāka rakstīt "Pūt, vējiņi!". Luga sarakstīta 41 dienas laikā.Sējāns, J., Kiršberga, S. (11.12.2022.). «Nacionālie dārgumi. 100 g kultūras. Raiņa luga "Pūt vējiņi!"». Skatīts: 21.11.2025.

Pirmo reizi luga publicēta 1913. gadā Anša Gulbja apgādā Pēterburgā.Cīrule, A. (2015. gads). «Jānis Rainis "Pūt, vējiņi!" (1913). Anotācija.». Rainis un Aspazija. Latvijas Nacionālā bibliotēka. Skatīts: 21.11.2025.

 Sižets 
Lugai, kura sarakstīta piecos cēlienos, Rainis piešķīris žanru "Tautas dziesma". Lugā notiekošās darbības norisinās vienas dienas garumā.

Daugavas laivinieks Uldis ierodas pie bagātās saimnieces, kura nolēmusi apprecināt savu meitu Zani ar Uldi. Tomēr ierodoties sētā, Uldis satiek bārenīti Baibu, kuru viņš uzreiz iekāro. Zane neko nenojauzdama, ir pārsteigta par puiša vēsumu. Uldis un viņa pavadonis Didzis lūdz saimniecei jeb meitu Mātei iepazīstināt viņus ar Ulda potenciālajām līgavām. Uldim nepietiek ar izrādīto Andu un Zani, tāpēc viņš turpina meklēt iepriekš sastapto bārenīti Baibu.

Baiba vēl joprojām ir atturīga pret Uldi un diezgan izteikti arī izrāda savu aizvainojumu par pārējo attieksmi pret trauslo Gatiņu. Uldis, noskatīdamies cēlajā meitenes rīcībā, arvien vairāk viņu iemīl. Drīz vien bārenīte Baiba atklāj Ulda patieso prātu un gūto dzīves pieredzi, taču viņa agresivitāte joprojām nav pieņemama Baibai.

Baiba drīz vien, noraudama lakatu, atklāj Uldim savas ciešanas, kas izmaina laivinieka attieksmi pret bārenīti. Taču Baiba, apzinoties savu mīlestību pret Uldi, nespēj pieņemt, ka viņas izvēles sāpinās Zani, Gatiņu un Ortu. Līdz ar to, bārenīte Baiba izvēlas nāvi un metas Daugavas dzelmē.

 Galvenie tēli 
Visi lugā iekļautie tēli ir reālai dzīvei pielīdzināmi personāži, ar nelieliem metaforiskiem raksturojumiem. Lugas galvenie tēli ir bārene Baiba un Daugavas laivinieks un precinieks Uldis. Lugas prologā Rainis skaidrojis, ka Uldis attēlots kā zemes spēks, bet Baiba kā smalkais skaistums un kautrība.
alt=Filmas "Pūt, vējiņi!" uzņemšana, 1973. gads|thumb|351x351px|Filmas "Pūt, vējiņi!" uzņemšana, 1973. gads
Bārene Baiba dzīvoja pie saimnieces jeb lugā bieži sauktās meitu Mātes. Viņas rīcība pret Baibu un bārenei labvēlīgo kalponi Ortu raksturojama kā skarba, taču pašai Mātei piemīt izteikts valdonīgums. Mātei ir divas meitas — vecākā meita Zane un viņas māsa Anda. Vecākā meita Zane ir pašpārliecināta un enerģiska. Tas jūtams arī viņas attieksmē pret viņas iecerēto līgavaini Uldi, kuram viņa nebaidās atklāt savas jūtas. Jaunākā meita Anda ir vairāk vērsta uz savām interesēm un cenšas atrast savu precinieku. Tas viņai arī izdodas, saistot pie sevis Ulda pavadoni Didzi.

Lugas centrālās varones — Baiba, Zane un Anda — ir salīdzinoši jaunas. Vecākā māsa Zane ir divdesmit gadus veca, viņas māsa Anda ir astoņpadsmit gadus veca. Lugas galvenajai varonei Baibai ir vien septiņpadsmit gadi. Salīdzinājumā ar viņām, Uldis ir dzīvē vairāk pieredzējis.

 Avoti un ietekmes 
Lugas pamatā ir tautasdziesmas "Pūt, vējiņi" motīvs. Taču, rakstot lugu, dzejnieks izmantojis materiālus arī no Krišjāņa Barona un Henrija Visendorfa "Latvju dainas" un Matīsa Ārona izlases "Mūsu tautas dziesmas". No visas lugas teksta apmēram tā astoto daļu aizņem tautasdziesmu citāti vai pārfrāzējumi.

Lugas rakstīšanas laikā Rainis iedvesmojies arī no cittautu literatūras un folkloras. Piemēram, ņemti motīvi no igauņu eposa "Kalevdēls" (Kalevipoeg) un serbu lugām. Iedvesmu Rainis smēlies arī no savas dzīvesbiedres Aspazijas lugas "Zeltīte". Tāpat dzejnieks iedvesmojies no 5. gadsimtā dzīvojušā indiešu autora Kālidāsa.

 Izdevumi un tulkojumi 
alt="Pūt, vējiņi!" 1946. gada izdevuma grāmatas vāks|thumb|293x293px|"Pūt, vējiņi!" 1946. gada izdevuma grāmatas vāks
Pēc Pēterburgas Latviešu labdarības biedrības lūguma 1913. gadā luga sarakstīta 41 dienā un izdota tajā pašā gadā. Pirmo reizi tā publicēta Anša Gulbja izdevniecībā, Pēterburgā. Rīgā 1919. gadā iespiests lugas otrais izdevums, ko iekļāva Anša Gulbja sējumā "Universālās bibliotēkas". Sākotnēji lugai nebija prologa, bet 1925. gadā "Pūt, vējiņi!" ar visu prologu iekļauts Raiņa kopoto rakstu "Dzīve un darbi" 7. sējumā.

Tāpat luga "Pūt, vējiņi!" tulkota vairākās ārzemju valodās. 1927. gadā vācbaltiešu autore Elfrīda Ekarte-Skalberga lugu tulkojusi vācu valodā, tai piešķirot nosaukumu "Daugavas vējš". Lietuviešu tulkotājs Kosts Korsaks 1938. gadā lugu atdzejoja lietuviešu valodā ar nosaukumu "Pūt, vējiņi!". Luga ar tādu pašu nosaukumu tulkota arī krievu valodā. 1948. gadā Nikolaja Asejeva krievu valodas tulkojums publicēts Rīgā. "Pūt, vējiņi!" tulkota arī igauņu, ukraiņu, baltkrievu, moldāvu, armēņu, čuvašu un citās valodās.

 Iestudējumi 
"Pūt, vējiņi!" ir populārākā latviešu autora luga ārzemēs. Tā ir arī visvairāk iestudētā luga ārzemēs, kuras autors ir latvietis.
alt=Liepājas teātra mūzikls "Pūt, vējiņi!". Režisors Dž.Dž.Džilindžers, 2011. gads. Everita Pjata-Gertnere (Baiba), Edgars Pujāts (Uldis).|thumb|369x369px|Liepājas teātra mūzikls "Pūt, vējiņi!". Režisors Dž.Dž.Džilindžers, 2011. gads. Everita Pjata-Gertnere (Baiba), Edgars Pujāts (Uldis).
Lugas pirmizrāde notika Pēterburgas Latviešu labdarības biedrības 35 gadu jubilejas svinībās 1913. gada 6. oktobrī. Savukārt, profesionālā teātrī pirmais lugas iestudējums bija 1914. gada 31. janvārī, kas norisinājās Jaunajā Rīgas teātrī. Tā režisors bija Aleksis Mierlauks, scenogrāfs Jānis Kuga un galvenie aktieri bija Eduards Smiļģis (Uldis) un Mirdza Šmithene (Baiba).

Luga savus iestudējumus piedzīvoja arī ārpus Latvijas. 1949. gadā "Pūt, vējiņi!" iestudēta Maskavas drāmas teātrī, un uzvedumi sagatavoti arī Lietuvā, Igaunijā, Ukrainā, Moldāvijā, Azerbaidžānā, Armēnijā, Čehoslovākijā un citur.Ķimele, M. (17.11.2020). ZIP izlase. Pūt, vējiņi! Valmieras Drāmas teātris. Replay.lsm.lv. https://replay.lsm.lv/lv/skaties/ieraksts/ltv/202472/zip-izlase-put-vejini-valmieras-dramas-teatris

Šobrīd "Pūt, vējiņi!" joprojām uzskatāma par nozīmīgāko un visvairāk iestudēto lugu Latvijas teātros. Tā ir iestudēta Rīgas teātros (Latvijas Nacionālajā teātrī, Dailes teātrī), Liepājas teātrī, Daugavpils teātrī un Valmieras teātrī.

 Citi mākslas darbi 
Raiņa luga "Pūt, vējiņi!" divreiz izmantota kā motīvs operas libretam. Pirmoreiz 1960. gadā lugas motīvus par pamatu operai izmantoja komponiste Felicita Tomsone. Viņas sacerētā opera uzvesta Latvijas Nacionālajā Operas un Baleta (1960. gadā dēvēts Akadēmiskajā operas un baleta) teātrī. Savukārt, 1977. gadā komponists Arvīds Žilinskis sacerēja operu "Pūt, vējiņi!", kuras pirmizrāde norisinājās Opernamā 1977. gada 26. martā.

Viens no spilgtākajiem mākslas darbiem, kas atsaucas uz Raiņa lugas "Pūt, vējiņi!" motīviem, ir spēlfilma "Pūt, vējiņi". Rīgas Kinostudijā uzņemtā filma ir režisora Gunāra Pieša veikums, pie scenārija sadarbojoties ar dzejnieku Imantu Ziedoni. Filmas mūzikas autors ir komponists Imants Kalniņš. Filma uzņemta 1973. gadā, galvenajās lomās — Ģirts Jakovļevs (Uldis) un Esmeralda Ermale (Baiba).

 Atsauces 

Kategorija:Rainis
Kategorija:Lugas