Laima latgalica

Laima latgalica ir ir izmirušu bezslēdzenes pleckāju suga, kas dzīvoja galvenā devona lauka teritorijā vidusdevonā, eifela laikmetā, un kuru fosilijas konstatētas Rēzeknes svītas nogulumos. Sugu 1981. gadā aprakstīja latviešu paleontologs Viktors Grāvītis. Sugas nosaukums "latgalica" ir veidots no Latgales kultūrvēsturiskā novada Latvijā, kur tika atrastas šīs sugas pārstāvju fosilijas. Laima latgalica ir Laimu ģints tipiskā suga. Baltkrievijā Laima latgalica ir vitebskas svītas vadfosilija.В. Ю. Обуховская, Т. Ф. Саченко (2024) Биостратиграфическая характеристика отложений девонской системы разреза параметрической скважины 4П Климовичская, 339. lpp. ISBN 978-985-881-572-1

 Apraksts 
Čaulai ir vidējs līdz liels izmērs un noapaļoti piecstūraina forma. Tā ir nedaudz izstiepta, ar noapaļotiem stūriem, ar platu, taisnu priekšējo un gandrīz taisnām vai ļoti vāji izliektām sānu malām, kas nedaudz atiet virzienā uz priekšējo malu. Čaula savu lielāko platumu sasniedz pie priekšējās malas. Čaulas ventrālajam (pedikālajam) vākam galotne ir strupa, bet dorsālajam (brahiālajam) vākam noapaļota. Čaulas galotnes daļa ir trīsstūrveidīga, ar tainām malām, kas salīdzinoši krasi pāriet sānu malās. No galotnes daļas, kur vāki ir vairāk piepacelti, uz priekšējās malas stūriem stiepjas divi vāji izteikti, lēzeni pacēlumi, uz kuriem augšanas līnijas izlokas krasāk. Vāku virsma ir klāta vienīgi ar augšanas līnijām, vidēji 15—20 uz 1 mm (vāka priekšējā daļā), bet dažas no tām (vidēji 5 uz 1 mm) izceļas reljefāk. Vāku sānu apgabalos augšanas līnijas ir nedaudz sabiezinātas. Paralēli tām stiepjas dažāda platuma josliņas ar dažādas intensitātes pigmentāciju — no melnas un brūnganmelnas hitīnveidīgās līdz gaiši pelēkām, iespējams, fosfātiskām.В.С. Сорокин, Л.А. Лярская, Л.С. Саваитова и др, Девон и карбон Прибалтики, издательство "Зинатне", Рига, 1981. г., 455. lpp.

 Atsauces 

Kategorija:Lingulveidīgie