Rīgas elektromehāniskā rūpnīca

Rīgas elektromehāniskā rūpnīca (REMR; ) bija radiotehniskā rūpnīca, kas specializējās elektroatskaņošanas iekārtu ražošanā. Tā atradās Krišjāņa Barona iela 130, Rīgā.

 Vēsture 
1945. gadā tika izveidots uzņēmums „Rīgas svina un cinkkrāsu rūpnīca”, kas 1947. gadā tika pārveidots par „Rīgas elektroarmatūras rūpnīcu” (REAR), kas ražoja abonentu skaļruņus. 1957. gadā rūpnīca tika pārdēvēta par Rīgas elektromehānisko rūpnīcu (REMR). 1970. gadā Rīgas elektromehāniskā rūpnīca kopā ar A. S. Popova Rīgas radiorūpnīcu (RRR), konstruktoru biroju (SKB) „Orbīta” un Kandavas radiorūpnīcu iekļuva ražošanas apvienībā „Radiotehnika”.

1995. gadā uzņēmums tika likvidēts. Faktiski tas pastāvēja līdz 1996. gada beigām.

 Konstruktoru birojs REMR 
Elektroatskaņotājus, skaņu noņēmējgalvas, kasešu magnetofonu mehānismus SKB „Radiotehnika” un KB „Orbīta” izstrādāja grupa I. Sarkanbārža vadībā. Tajā strādāja M. Ioffe, V. Keniņš, A. Irbens, E. Ivans un A. Boris, bet konstrukcijas tika izstrādātas sektorā J. Vēmaņa vadībā. Viņu radījums bija skaņu noņēmējgalva GZUM-73S (elektroatskaņotājiem „1-EPУ-73C” un „Akords-001-stereo”).

1977. gadā gadā pēc galvenā inženiera M. Zalevska iniciatīvas šie speciālisti tika pakļauti rūpnīcai, lai paātrinātu izstrādi un ieviešanu ražošanā. Pirmais SKB REMR vadītājs bija J. Skļarskis.

Konstruktora birojā tika radītas modernas konkurētspējīgas iekārtas: „1-EPУ-70” (Galvenais konstruktors V. Tkačenko), „0-EPУ-82SK” (J. Skļarskis), LPM- REMR-1 (O. Baidins), elektroatskaņotājs „Ārija-102-stereo” (A. Kamiņskis) u. c.

1987. gadā SKB atkal tika iekļauts paplašinātajā KB „Orbīta” kā tematiskā nodaļa 8910, kuru vadīja A. Aleksejenko. Tur tika izstrādāti kasešu mehānismi „MP-7210” un „MP-7220” atskaņotājiem, kā arī kabatas magnetofoni „Duets PM-8101-stereo”. Nodaļā strādāja vairāk nekā 30 cilvēku.

Pēdējos darbības gados tika izstrādāti melnraksta projekti CD atskaņotājam un programmējamam elektroatskaņotājam EP-7103 (Galvenais konstruktors V. Vinogradovs).

„Radiotehnika” dizaina tradīcijas iedibināja Ādolfs Irbīte, kurš sāka strādāt VEF pirmskara gados. Stils, kas tika radīts radioaparātiem „Rigonda” un „Simfonija”, ieguva popularitāti un ļāva tiem veiksmīgi konkurēt ar pazīstamu rietumu zīmolu izstrādājumiem.

 Produkcija 
Rūpnīcas galvenā produkcija bija:

 Skaļrunis „Rīga” (ražots no 1957. gada REMR).

 Radiolas 

 „Viktorija-001” — pirmais PSRS tranzistoru augstākās klases stereoaparāts ar antenas uztveri un FM regulēšanu. Galvenais konstruktors G. Sorkins, vietnieks R. Krupenkovs, dizaineri A. Irbīte un I. Valdmanis. 1976. gadā Plovdivas gadatirgū ieguva zelta medaļu.
 „Viktorija-003” — sastāvēja no 5 blokiem: uztvērēja, jaudas pastiprinātāja UKU-020, elektroatskaņotāja un divām akustiskajām sistēmām 35AS-1. Konstrukcija — G. Sorkins un R. Krupenkovs; dizaineri: I. Valdmanis, A. Kruklis, J. Piete, I. Robežnieks.
 „Melodija-101 stereo” (1. klase) — sastāvēja no uztvērēja-pastiprinātāja, elektroatskaņotāja ar barošanas bloku un divām akustiskajām sistēmām. Galvenais konstruktors V. Papušs, vietnieks Dz. Dravnieks, dizaineri I. Robežnieks un A. Kruklis.
 „Melodija-106” — pirmais mūzikas centrs ar uztvērēju, magnetofona paneli (Ungārijas ražojums) un elektroatskaņotāju. Pastiprināšanai izmantoti UKU-020 bloki, komplektēts ar AC-209 vai AC-409 akustiskajām sistēmām. Galvenais konstruktors O. Kiriks, vietnieks A. Šubins, dizainers Dz. Kave.
 „Rīga-120B” — stereo radiola ar biophonic efektu un pseido telpisko skanējumu. Galvenie konstruktori R. Ivanovs un N. Mahņevs, vietnieks J. Stradiņš, dizainers I. Valdmanis. Netika palaista sērijveida ražošanā (izgatavoti 500 gab.).

 Elektrofonu modeļi 

 „Akkord”, „Akkord-stereo”, „Akkord-001 stereo” (1972. gadā Leipcigas izstādē apbalvots ar zelta medaļu; Galvenais konstruktors A. Mižujevs saņēma VDNH zelta medaļu 1973. gadā),
 „Akkord-101”, „Radiotehnika 301-stereo”, „Melodija-103” u. c.

 Elektroatskaņotāji 

 Radiotehnika EP-001,
 Radiotehnika EP-101 ar magnētisko skaņu noņēmēju, paredzēts visiem vinila formātiem un radiokompleksam „Radiotehnika-101”. Bija automātiska atskaņošana, mikro lifts, auto-stop un stroboskopa regulācija. Galvenais konstruktors S. Bikovs, vietnieks V. Vinogradovs, dizainers Dz. Kave.
 Ārija-102 u. c.

 Atskaņošanas mehānismi 

 I-EPУ-73C,
 II-EPУ-60,
 III-EPУ-10-3-127 u. c.

Papildus tika ražoti kasešu atskaņotāji „Duet PM-8101” un barošanas bloki A-601.

 Sociālā un kultūras darbība 
1967. gadā pēc lietuviešu arhitektu projekta tika uzcelta pirmā dzīvojamā māja Rīgā, Ļeņina ielā 247, kur dzīvokļus saņēma REMR darbinieki. Māju celtniecība no rūpnīcas un „Radiotehnikas” līdzekļiem turpinājās līdz 1991. gadam.

Rūpnīcai bija savs klubs (vēlāk Kultūras nams), kur darbojās pašdarbības kolektīvi un tika rīkoti svētku un izglītojoši pasākumi. Aktīvistiem tika sniegts materiāls un morāls atbalsts.

Rūpnīcā bija iespējas nodarboties ar sportu. REMR futbola komanda 1982. gadā bija Rīgas čempionāta līdere un saglabāja līderpozīcijas līdz 1990. gadam. Spēcīgas bija arī dambretes tradīcijas — 1970. gadā REMR slīpētājs Staņislavs Voičišs ieguva Rīgas čempiona titulu.

 Atsauces 

Kategorija:Rūpniecība Latvijā
Kategorija:Radiotehnika
Kategorija:Rūpnīcas Latvijā
Kategorija:Rūpniecības vēsture Latvijā