Justs Paļeckis

Justs Paleckis (dzimis 1899. gada 22. janvārī Telšos, miris 1980. gada 26. janvārī Viļņā) bija lietuviešu žurnālists un politiķis.
Pēc Lietuvas okupācijas bija viens no vadošajiem kolaboracionistiem, Lietuvas Republikas premjerministrs (1940), Lietuvas PSR Augstākās padomes Prezidija priekšsēdētājs (1940—1967), PSRS Augstākās Padomes Tautību padomes priekšsēdētājs (1966—1970).

 Dzīvesgājums 
Dzimis 1899. gadā Žemaitijas pilsētā Telšos kalēja Igna Paļecka un viņa sievas Annas, dzimušas Petrauskaites, ģimenē, piecu mēnešu vecumā kopā ar vecākiem pārcēlās uz dzīvi Rīgā, dzīvoja Mazajā Altonavas ielā 22. Mācījās Marijas katoļu pamatskolā Biešu ielā Torņakalnā (1907—1910), sāka mācīties Rīgas Nikolaja ģimnāzijā, taču drīz pameta mācības. 1911. gadā sāka strādāt par laikraksta "Jaunākās Ziņas" korespondentu Lietuvā. Pēc Pirmā pasaules kara bija Lietuvas sūtniecības militārā atašeja sekretārs-tulks (1919—1922). 1919. gadā Rīgas lietuviešu laikraksts Darbininku kova nodrukāja viņa dzejoli "Nākotnes cerība" (pseidonīms "Žemaitainis"). 1922. gadā neilgi strādāja par skolotāju Rīgas 1. lietuviešu pamatskolā. Līdztekus mācījās privātā vakarskolā Rīgā (1920—1924). 1924. un 1926. gadā rediģēja un tulkoja divus žurnāla Rūtas jaunatnes biedrības izdotos nelielos krājumiņus Iš latviu literatūros, 1925. gadā nodibināja lietuviešu žurnālu Naujas žodis, kurā iespieda vairākus dzejas un prozas tulkojumus. 1926. gadā pārcēlās uz dzīvi Kauņā, iestājās Tautas partijā, sāka filoloģijas studijas Kauņas universitātē, taču tās pārtrauca.

Bija Lietuvas Nacionālās ziņu aģentūras (ELTA) direktors (1926—1927), pēc 1926. gada decembra Smetonas apvērsuma viņu atlaida no amata. Izdeva un rediģēja žurnālus Naujas žodis un Laiko žodis. 1930. gadā kļuva par PSRS sūtniecības Kauņā informatoru, darbojās Lietuvas Sarkanās palīdzības organizācijā, 1933. gadā pēc PSRS sūtniecības finansēta ceļojuma uz Maskavu izdeva grāmatu SSRS — mūsų akimis ("PSRS mūsu acīm").literatura.lv LU Literatūras, folkloras un mākslas institūts

Pēc Otrā pasaules kara sākuma 1939. gada decembrī viņu izraidīja uz Latviju. 1940. gada sākumā Lietuvas valdība viņam atļāva apmesties uz dzīvi Ķēdaiņu apriņķī, kur viņš 1940. gada jūnijā sagaidīja Lietuvas okupāciju. PSRS okupācijas iestādes viņu iecēla par Lietuvas Republikas premjerministru, bet pēc A. Merķa atkāpšanās — par valsts prezidenta amata izpildītāju. 1940. gada jūlijā viņš iestājās Komunistiskajā partijā.

 Darbi 
 dzejoļu krājums Dienu nelaisvej ("Dienu gūstā", 1932); tajā līdzās oriģināldzejoļiem ietilpa 15 Raiņa dzejoļu un pa kādam Aspazijas, L. Paegles, Plūdoņa, J. Poruka, P. Rozīša, K. Skalbes. A. Austriņa. F. Bārdas, J. Akuratera, A. Bārdas, Ā. Ersa, K. SŠtrāla un Zvārguļu Edvarda dzejolim.
 Kosta Korsaka apceres tulkojums latviešu valodā par lietuvju literatūru,
 Rūdolfa Egles un Andreja Upīša "Pasaules rakstniecības vēsture", dažu lietuviešu dzejoļu tulkojumi,
 Atmiņu grāmatas "Dzīve sākas" (1967), "Soļi smiltīs" (1968) lietuviešu valodā,
 grāmata "Divās pasaulēs" (1983. gadā tulkota un izdota Latvijā), kurā daudz stāstīts par Rīgā pavadīto dzīves posmu.

 Atsauces 

Kategorija:1899. gadā dzimušie
Kategorija:1980. gadā mirušie
Kategorija:Lietuviešu rakstnieki
Kategorija:PSKP biedri
Kategorija:Latviešu valodā rakstošie