Abhāzijas karš (1998)

Abhāzijas karš () 1998. gadā notika Abhāzijas Gali rajonā pēc tam, kad etniskie gruzīni sāka militāru sacelšanos pret Abhāzijas separātistu valdību. Konfliktu dažkārt dēvē par Abhāzijas Sešu dienu karu (), tomēr šajā nosaukumā ir ņemta vērā tikai Abhāzijas veiktā ofensīva, kas ilga no 1998. gada 20. līdz 26. maijam, kamēr karadarbība un gruzīnu nemiernieku uzbrukumi bija notikuši jau pirms šī datuma.

 Vēsture 
Astoņpadsmit mēnešos pirms kara, gruzīnu paramilitārie spēki sistemātiski uzbruka gan Krievijas miera uzturēšanas karaspēkam, gan separātiskās Abhāzijas Republikas militāristiem.

1998. gada maija sākumā Abhāzijas robežu šķērsoja ap 300 kaujinieku no gruzīnu paramilitārā Baltā leģiona, kā rezultātā Abhāzijas valdība lika savam karaspēkam būt kaujas gatavībā. Baltais leģions esot saņēmis rīkojumus no Gruzijas Abhāzijas Autonomās Republikas trimdas valdības vadītāja un Gruzijas Drošības padomes locekļa Tamaza Nadareišvili. Turklāt grupējuma Mhedrioni līderis Tornike Berišvili 27. maijā paziņoja, ka 100 tā vīru arī karojuši Abhāzijā. Saskaņā ar Gruzijas avotiem, 2. un 3. maijā gruzīnu spēki ieguva kontroli pār Saberio ciematiem netālu no Inguri HES un Humuškuri un nogalināja sešus Abhāzijas karavīrus, kad Abhāzijas spēki mēģināja atkarot divus ciematus. 12. maijā Gruzijas parlamenta deputāts Germane Pacacija paziņoja, ka viņš atkāpjas no amata, lai pievienotos Abhāzijas gruzīnu partizāniem, kuri, pēc viņa vārdiem, ir ieguvuši kontroli pār Gali rajonu.

18. maijā gruzīnu kaujinieki negaidītā uzbrukumā Repi ciemā nogalināja aptuveni divdesmit Abhāzijas miličus. Nākamajā dienā, Abhāzijas karaspēks veica atriebības uzbrukumus, kuru rezultātā gāja bojā desmit līdz trīsdesmit cilvēku, un šie uzbrukumi veicināja etnisko Abhāzijas gruzīnu bēgšanu pāri Abhāzijas–Gruzijas robežai. Nākamajās dienās notika nelielas, sporādiskas sadursmes, jo Abhāzijas Iekšlietu ministrija nosūtīja uz Gali rajonu vēl 800 darbinieku. Tika ziņots, ka Abhāzijas spēki ir nodedzinājuši gruzīnu mājas.

22. maijā abas puses Tbilisi parakstīja vienošanos par uguns pārtraukšanu, kas tika lauzta tajā pašā dienā, kad Chiri ciemā sākās kaujas, kurās nogalināja četrus cilvēkus. Nākamajās trīs dienās notika sīvas cīņas, un ITAR-TASS ziņoja par 40 Abhāzijas karavīru, 4 gruzīnu kaujinieku un vairāk nekā 20 gruzīnu civiliedzīvotāju bojāeju.

25. maijā Gruzijas un Abhāzijas ārlietu ministri Gagrā parakstīja vēl vienu pamiera līgumu, kas stātos spēkā nākamajā dienā pulksten 06:00, taču cīņas turpinājās. Naktī no 26. uz 27. maiju Abhāzijas spēki no Abhāzijas teritorijas padzina pēdējos gruzīnu kaujiniekus.

Gruzijas opozīcija vainoja prezidentu Eduardu Ševardnadzi, ka viņš zaudēja karu, neatbalstot partizānus ar Gruzijas bruņotajiem spēkiem. Ševardnadze paziņoja, ka viens no iemesliem, kāpēc viņš nav gruzīnu kaujiniekiem palīgā sūtījis Gruzijas armiju, bija tas, ka tā nebija kaujasspējīga.

 Atsauces 

Kategorija:Abhāzija
Kategorija:Kari ar Gruziju
Kategorija:Kari ar Abhāziju