Cinka fosfāts

Cinka fosfāts ir neorganisks savienojums ar formulu Zn3(PO4)2. Tas ir cinka un fosforskābes sāls. Šis baltais pulveris tiek plaši izmantots kā korozijizturīgs pārklājums uz metāla virsmām, vai nu kā daļa no galvanizācijas procesa, vai arī uzklāts kā pamatpigments (skatīt arī svina sarkanais). Tas lielā mērā ir aizstājis toksiskus materiālus uz svina vai hroma bāzes, un 2006. gadā tas kļuva par visbiežāk izmantoto korozijas inhibitoru. Cinka fosfāts labāk pārklāj kristālisku struktūru nekā tīru metālu, tāpēc bieži izmanto metāla virsmas pirmapstrādi. Viens tāds pirmapstrādes līdzeklis ir nātrija pirofosfāts.

 Minerāli 
Dabiskās cinka fosfāta formas ir minerāli hopeīts un parahopeīts. Nedaudz līdzīgs minerāls ir tarbutīts Zn2(PO4)(OH). Abi veidojas cinka rūdu slāņu oksidācijas zonās, oksidējoties sfalerītam fosfātiem bagātu šķīdumu klātbūtnē. Bezūdens forma dabā vēl nav atrasta.

 Izmantošana 

 Zobārstniecība 
Cinka fosfāta cements ir izcils klasiskais zobu cements. To parasti izmanto pastāvīgai metāla un cirkonija dioksīda līmēšanai un kā pamatu zobu atjaunošanai.Raab D: Befestigung von Zirkonoxidkeramiken. DENTALZEIZUNG 2007: 6; 32-34. http://www.zwp-online.info/archiv/pub/pim/dz/2007/dz0607/dz607_032_034_hoffmann.pdf Raab D: Befestigung von Vollkeramiken aus Zirkonoxid. ZAHNARZT WIRTSCHAFT PRAXIS 2007: 12; 98-101. http://www.zwp-online.info/archiv/pub/gim/zwp/2007/zwp1207/zwp1207_098_101_hoffmann.pdf Raab D: Fixation of all ceramic restorations — the advantages of cementation. DENTAL INC 2008: March / April 50-53.Raab D: Befestigung von Zirkonoxidkeramiken. ZAHN PRAX 2008: 11; 16-19.Raab D: Fixation of full ceramic restorations — the advantages of cementation. 全瓷修复的粘接 — 水门汀的优势. DENTAL INC Chinese Edition 2008: Sonderdruck.Raab D: Konventionelle Befestigung von Vollkeramikrestaurationen. ZAHN PRAX 2009: 12; 84-86. Cinka fosfāta cementu izmanto ieliktņu, kroņu, tiltiņu un ortodontisku ierīču fiksēšanai, kā arī dažreiz zobu pagaidu atjaunošanai.

To pagatavo, sajaucot cinka oksīda un magnija oksīda pulverus ar šķidrumu, kas galvenokārt sastāv no fosforskābes, ūdens un buferšķīdumiem. Tas ir standarta cements, ar ko salīdzina citus zobu cementus, jo tas ir visilgāk izmantots zobārstniecībā.

Pēdējos gados ir izstrādāti jaunāki līmējoši cementi uz citas ķīmiskās bāzes, piemēram, stikla jonomēru cements, taču tie nav aizvietojuši klasisko fosfātu cementu, kas joprojām ieņem vadošo pozīciju zobārstniecības tirgū, pateicoties vienkāršajai un drošajai apstrādei, kā arī labai cenas un veiktspējas attiecībai. Cinka fosfāta cementam ir tikai zema lieces izturība, un tas nelīp pie dentīna (tas ir cements, nevis līmviela).

Cinka fosfāta cementam ir augsta spiedes izturība, mazs plēves biezums, minimāla saraušanās un termiskā izplešanās, un tas ir bioloģiski saderīgs. Salīdzinot ar citiem cementa materiāliem, piemēram, stikla jonomēru cementu vai kompozītmateriāliem, cinka fosfāta cements ir mazāk jutīgs pret mitrumu. Cementēšanas laikā, labojot zobus, lieko daudzumu var viegli noņemt.

Cinka fosfāta cementam ir augsta līmēšanās kapacitāte ar zobu, metālu vai pat ar cirkonija oksīdu.

Neskatoties uz lielo skābumu, cinka fosfāta cements cietēšanas fāzē nebojā pulpu vai zoba nervu. Tāpēc to izmanto kā starpliku, lai aizsargātu pulpu zem kompozītmateriāla plombām.

Vācijā un pasaulē labi pazīstami cinka fosfāta cementa zīmoli zobārstniecībā ir Hārvarda cements un Hofmaņa cements. Šo cementu izgudroja un to patentēja Otto Hofmanis 1892. gadā. Līdz Pirmā pasaules kara sākumam viņa cementam bija monopola stāvoklis visā pasaulē.

 Atsauces 

Kategorija:Cinks
Kategorija:Fosfāti