Togons-Temurs

Togons-Temurs (; ; dzimis , miris ), zināms arī kā Huizuns (惠宗), bija pēdējais Juaņu dinastijas imperators un formāli arī Mongoļu impērijas lielhans jeb kagans.

Togons-Temurs piederēja Bordžiginu dinastijai un bija Hubilaja pēctecis vairākās paaudzēs. Tronī viņš kāpa 1333. gadā nepilngadīgā vecumā, un pirmajos valdīšanas gados reālā vara atradās galma favorītu un augstmaņu rokās, kas noveda pie politiskas nestabilitātes un varas cīņām.

Viņa valdīšanas laikā Juaņu impērija piedzīvoja smagu krīzi: saasinājās finanšu problēmas, pieauga nodokļu slogs, notika dabas katastrofas un plaši nemieri. 1350. gados izcēlās Sarkano apsēju sacelšanās, kas apvienoja sociālo neapmierinātību ar reliģiskiem motīviem un būtiski vājināja centrālo varu.

1368. gadā sacelšanās līderis Džu Juandžans ieņēma Hanbaliku (mūsdienu Pekinu) un pasludināja Minu dinastijas nodibināšanu. Togons-Temurs bija spiests bēgt uz Mongoliju, kur apmetās Karakorumā. Ar to beidzās Juaņu dinastijas valdīšana Ķīnā.

Pēc nāves 1370. gadā Togons-Temurs tika uzskatīts par Ziemeļu Juaņu valdnieku priekšteci; šī mongoļu valsts turpināja pastāvēt stepēs vēl vairākus gadsimtus pēc Juaņu dinastijas krišanas Ķīnā.

 Ārējās saites 


Kategorija:Bordžiginu dinastija