Varšavas konfederācija

Varšavas konfederācija (1573) bija Polijas un Lietuvas dižciltīgo vienošanās, kas noslēgta pēc pēdējā Jagellonu dinastijas valdnieka, karaļa Sigismunda II Augusta nāves. Tā tika pieņemta 1573. gada sākumā Varšavā notikušajā seima sapulcē laikā, kad valstī valdīja bezkaraļa periods (interregnum). Konfederācijas mērķis bija nodrošināt mieru un politisko stabilitāti daudzveidīgajā Polijas–Lietuvas kopvalstī, kur līdzās dzīvoja katoļi, pareizticīgie, protestanti un citu ticību pārstāvji.

Dokuments pasludināja reliģisko iecietību un noteica, ka ticības jautājumi nedrīkst kļūt par iemeslu vajāšanām vai politiskiem konfliktiem. Tas bija nozīmīgs solis uz priekšu reliģiskās brīvības nodrošināšanā 16. gadsimta Eiropā, kur lielākajā daļā valstu tolaik plosījās reliģiskie kari. Varšavas konfederācija nodrošināja, ka karaļa vēlēšanas un politiskā līdzdalība nebūs atkarīga no personas konfesionālās piederības.

Vēsturnieki uzskata Varšavas konfederāciju par vienu no pirmajiem reliģiskās tolerances aktiem Eiropā. To apstiprināja nākamais karalis Henriks Valuā ar tā saukto Henrika artikulu starpā, kas kļuva par pastāvīgu daļu no Polijas–Lietuvas valdnieku zvēresta. Konfederācijas nozīme bija tā, ka tā nodrošināja relatīvi mierīgu līdzāspastāvēšanu dažādām kristīgajām konfesijām kopvalsts teritorijā laikā, kad citviet Eiropā notika asiņainas sadursmes.

 Ārējās saites 

Kategorija:Polijas vēsture