Tomojuki Jamašita

Tomojuki Jamašita (, Jamashita Tomoyuki; dzimis ; miris ; saukts arī par Tomobumi Jamašitu Virtual International Authority File) bija Japānas Impērijas armijas ģenerālis Otrā pasaules kara laikā. Jamašita vadīja Japānas spēkus Malajas iebrukuma un Singapūras kaujas laikā. Malajas un Singapūras iekarošana 70 dienās viņam nopelnīja pseidonīmu "Malajas tīģeris" un pamudināja Lielbritānijas premjerministru Vinstonu Čērčilu nosaukt Singapūras apkaunojošo krišanu Japānas rokās par "smagāko katastrofu" un "lielāko kapitulāciju" Lielbritānijas militārajā vēsturē. Vēlāk karā viņam tika uzdots aizstāvēt Filipīnas no sabiedroto uzbrukuma. Lai gan viņš nespēja apturēt pārāko sabiedroto spēku uzbrukumu, neskatoties uz sarūkošajām piegādēm un sabiedroto partizānu darbībām, viņam izdevās noturēt daļu Lusonas līdz pat Japānas oficiālajai kapitulācijai 1945. gada augustā.

Jamašitas pakļautībā tika nogalināti vismaz 350 000 līdz 450 000 cilvēku. Jamašitas pārvaldes laikā norisinājās Sūkčingas slaktiņš, Manilas slaktiņš un citas zvērības. Pēc kara Jamashita tika tiesāts par kara noziegumiem, ko viņa pakļautībā esošais karaspēks pastrādāja Japānas okupēto Filipīnu aizsardzības laikā 1944. gadā. Jamašita noliedza šos kara noziegumus un apgalvoja, ka viņam nebija zināms par to pastrādāšanu. Tiesas procesa laikā tika iesniegti pretrunīgi pierādījumi par to, vai Jamašita savos rīkojumos netieši apstiprināja šo noziegumu izdarīšanu un vai viņš zināja par pastrādātajiem noziegumiem. Tiesa galu galā atzina Jamašitu par vainīgu, un viņš tika sodīts ar nāvi 1946. gada februārī. Spriedums pret Jamašitu – kurā komandieris tika uzskatīts par atbildīgu par padoto kara noziegumiem, ja vien komandieris nemēģināja tos atklāt un novērst – kļuva pazīstams kā Jamašitas noteikumi.
 Biogrāfija 
Viņš dzimis 1885. gada 8. novembrī Osugi ciematā (大杉村, tagad Otojo pilsēta) Koči prefektūrā, Šikoku salā, lauku ārsta ģimenē. 1905. gadā viņš absolvēja Hirosimas Imperatora armijas akadēmiju. Viņš dienēja Japānas armijā leitnanta pakāpē. No 1913. līdz 1916. gadam viņš studēja Augstākajā militārajā akadēmijā Tokijā.
 Pirmskara karjera 
No 1919. līdz 1922. gadam kapteinis Jamašita bija militārais atašejs Bernē (Šveice) un Berlīnē (Vācija). No 1927. līdz 1930. gadam pulkveža pakāpē viņš dienēja Japānas diplomātiskajā pārstāvniecībā Vīnē (Austrija).

1931. gada augustā Jamašita atgriezās dzimtenē, lai strādātu Japānas Kara ministrijā. 1934. gadā viņš tika paaugstināts par brigādes ģenerāli. Pēc neveiksmīgā apvērsuma mēģinājuma 1936. gada februārī Jamašita tika turēts aizdomās par iesaistīšanos šajā sazvērestībā un tika nosūtīts uz Koreju komandēt 40. kājnieku brigādi. Gadu vēlāk viņš tika paaugstināts par ģenerālleitnantu un pārcelts uz Mandžūriju, lai kalpotu par Kvantunas armijas štāba priekšnieku.

Pēc kļūšanas par kara ministru Hideki Todzio atkal nosūtīja Jamašitu uz Vāciju. Pēc atgriešanās Jamašita ziņoja par saviem novērojumiem. Viņaprāt, lai stiprinātu savu militāro spēku, Japānai ir jāstiprina sava aviācija un jāveido mobilās tanku un desanta vienības.
 Ķīnas iekarošana 
1937. gadā pēc Jamašitas iniciatīvas Japānas armija iebruka Ķīnā. Viņa veiksmīgā rīcība pret Lielbritānijai labvēlīgi noskaņoto Ķīnas valdību attaisnoja viņa aizdomas par nelojalitāti, un viņš tika paaugstināts par divīzijas ģenerāli. 1938. gadā Jamašita kļuva par Japānas 4. divīzijas komandieri ar štābu Šanhajā.

 Malajas operācija 
1941. gada 6. novembrī Jamašita tika iecelts par 25. armijas komandieri. 15. novembrī viņš pārcēla savu štābu uz Saigonu. 8. decembrī sākās Malajas iebrukums. Pēc 700 km džungļu pārvarēšanas Jamašitas komandētā armija 31. janvārī sasniedza Malakas pussalas dienvidu galu. 1942. gada 9. februārī Japānas karaspēks izsēdās Singapūrā, un 15. februārī šis britu cietoksnis kapitulēja. Gūstā krita 130 000 Indijas, Austrālijas un Lielbritānijas karavīru, kas bija lielākā kapitulācija Lielbritānijas armijas vēsturē. Pēc tam Jamašita saņēma iesauku "Malajas tīģeris".

Tomēr drīz Jamašita, kurš pēc Malajas kampaņas kļuva par nacionālo varoni, tika nosūtīts atpakaļ uz Mandžūriju (domājams, pēc premjerministra Todzio iniciatīvas) un ilgu laiku palika citu ģenerāļu ēnā.

Saskaņā ar citu versiju, ko jo īpaši atbalstīja padomju izlūkdienesta virsnieks Vlasovs, Japāna 1942. gadā gatavojās uzbrukumam PSRS. 1942. gada jūlijā no Kvantunas armijas vienībām - 1. frontes - tika izveidota operatīvā grupa, kuras komandēšanai tika iecelts Jamašita. Vienlaikus tur tika izveidots triecienvienība - 1. tanku divīzija.

1943. gadā Jamašita saņēma ģenerāļa pakāpi.
 Filipīnu aizsardzība 
1944. gadā pēc Todzio ministru kabineta demisijas Jamašita tika iecelts par 14. armijas komandieri, gatavojoties aizstāvēt Filipīnas. Amerikāņu karaspēks izsēdās Leites līcī tikai desmit dienas pēc Jamašitas ierašanās Manilā. Pēc Japānas flotes sakāves un piegāžu pārtraukšanas Jamašitas komandētajām vienībām izdevās noturēties Filipīnās veselu gadu, līdz galīgai Japānas kapitulācijai. Sīvajā cīņā par Manilu Jamašitas armija 1945. gada pavasarī zaudēja līdz 16 000 karavīru, un pilsēta tika pārvērsta drupās.
 Nāve 
1945. gada 2. septembrī, pakļaujoties kapitulējošā Japānas imperatora gribai, Jamašitas vadītās vienības padevās amerikāņiem.
Amerikāņu militārā tiesa piesprieda Jamašitam nāvessodu, par pastrādātajiem kara noziegumiem. Viņš tika pakārts 1946. gada 23. februārī. Pat britu prese apšaubīja Jamašitas tiesas procesa taisnīgumu, uzskatot to par ASV ģenerāļa Daglasa Makartura personīgo atriebību.
 Pēdējā griba 
Dažas stundas pirms nāvessoda izpildes Jamašita savā pēdējā gribā pauda dziļu nožēlu par savu karavīru nāvi. Viņš mudināja Japānas tautu koncentrēties uz nācijas atjaunošanu un iztēloties cerību pilnu nākotni. Daloties savā vīzijā par Japānas atjaunošanu, Jamašita uzsvēra spēcīgas pienākuma apziņas un morālas spriestspējas attīstīšanas nozīmi, zinātniskās izglītības veicināšanu un izcēla sieviešu kā pedagogu būtisko lomu nākamās paaudzes audzināšanā Japānas atjaunošanā.
 Atsauces 

 Ārējās saites 

 WW2DB: Tomoyuki Yamashita with a private collection of photographs of Yamashita
 Last Words of the Tiger of Malaya, General Yamashita Tomoyuki by Yuki Tanaka, research professor at the Hiroshima Peace Institute (Tanaka's commentary is followed by the full text of Yamashita's statement).
 Laurie Barber, "The Yamashita War Crimes Trial Revisited " from Issue 2, Volume 1, September 1998 The Electronic Journal of Military History  within the History Department at the University of Waikato, Hamilton, New Zealand
 The George Mountz Collection of Yamashita Trial Photographs (111 photographs)

Kategorija:1885. gadā dzimušie
Kategorija:1946. gadā mirušie
Kategorija:Otrais pasaules karš
Kategorija:Japānas cilvēki