Vissvētākā Jēzus Sirds

Vissvētākā Jēzus Sirds () ir viena no visplašāk piekoptajām un pazīstamākajām katoļu dievbijībām, kurā Jēzus Kristus sirds tiek uzskatīta par simbolu "Dieva bezgalīgajai un kaislīgajai mīlestībai pret cilvēci". Šo veltīšanos Kristum pārsvarā izmanto katoļu baznīcā, kam seko anglikāņi un daži rietumu pareizticīgie. Latīņu baznīcā Jēzus Vissvētākās Sirds svētkus svin trešajā piektdienā pēc Vasarsvētkiem. Populāri ir arī 12 Jēzus Vissvētākās Sirds solījumi.

Dievbijība īpaši saistīta ar to, ko baznīca uzskata par Kristus sirds ilgstošu mīlestību un žēlsirdību pret cilvēci. Šīs dievbijības popularizēšana tās mūsdienu formā izriet no Romas katoļu mūķenes Margaritas Marijas Alakokas, kura uzzinājusi par dievbijību no Jēzus vairāku vīziju laikā no 1673. līdz 1675. gadamJean Ladame, Marguerite—Marie, La sainte de Paray, Éditions Resiac, 1994 un vēlāk, 19. gadsimtā no citas katoļu mūķenes Portugālē, Dievišķās Sirds Marijas, Labā Gana draudzes reliģiskās māsas, mistiskajām atklāsmēm, kura Kristus vārdā lūdza, lai pāvests Leons XIII iesvētītu visu pasauli Svētajai Jēzus Sirdij. Mūsdienu formas Vissvētākās Jēzus sirds dievbijības priekšteči neapšaubāmi radās viduslaikos un sevišķi tiek saistīti ar svēto Ģertrūdi no Helftas.

 Apraksts 
Svētā Sirds kristīgajā mākslā bieži tiek attēlota kā liesmojoša sirds, kas mirdz dievišķā gaismā, ar šķēpa izdurtu brūci, apņemta ar ērkšķu vainagu, virs kuras ir krusts, un tā ir asiņojoša. Dažreiz attēls tiek parādīts, mirdzot Kristus krūtīs, un viņa ievainotās rokas norāda uz sirdi. Brūces un ērkšķu vainags norāda uz Kristus ciešanām, savukārt liesmas simbolizē dedzīgas mīlestības krāsni.Saint John Eudes:The sacred heart of Jesus

 Dievbijības vēsture 

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:Romas katoļu baznīca