Papile (Birži)

Papile () ir Lietuvas mazpilsēta jeb miests Panevēžas apriņķa Biržu rajonā un Papiles seņūnijas administratīvais centrs. Apdzīvotā vieta izvietojusies Rovējas upes krastā, nomaļus no autoceļa KK123 un aptuveni pusceļā starp Biržiem un Pandēli.

Ievērojamākie objekti miestā ir Papiles Bezvainīgās Sv. Jaunavas Marijas baznīca, Papiles Reformātu baznīca, Papiles muiža, pilskalns un rakstnieka Kaža Biņķa muzejmāja. Miestam ir sava pamatskola, bibliotēka, kultūras nams, doktorāts, ugunsdzēsēju depo, pasts un elektroapakšstacija.

Uz dienvidiem no miesta atrodas tāda paša nosaukuma ciems.

 Vēsture 
Papile pirmoreiz vēstures avotos minēta 1541. gadā, kad Radvilu dzimta Zomkela kalnā uzcēla muižu. Tomēr daži vēstures avoti norāda, ka Papile bijusi apdzīvota arī senāk un tās agrākais nosaukums bija Šakinava. Par senāka apzīvojuma esamību liecina pilskalns un miesta apkārtnē atrodamie akmens cirvji. Šo apstākļu dēļ tiek uzskatīts, ka, Radviliem ierodoties Papilē, tā jau ir bijusi blīvi apdzīvota vieta.

Līdz 16. gadsimtam Papiles apvidus bijis mežains un purvains. 1613. gada Radvilu kartē miests iezīmēts plaša mežu un purvu masīva malā, kas aptuveni sakrīt ar mūsdienu Biržu mežu. Kad tuvējie meži jau bija izcirsti un tīrumi apstrādāti, Radvili savu rezidenci pārcēla uz Biržiem. Līdz ar to sācies Biržu kā apdzīvotas vietas uzplaukums un Papiles panīkums.Papilys. Mūsų Lietuva, 2. sējums. Bostona: Lietuvių enciklopedijos leidykla, 1965. 737 lpp.

Papiles katoļu baznīca pirmoreiz minēta 1553. gadā. Savukārt 1595. gadā reformātu konfesijai piederīgie Radvili uzcēla reformātu baznīcu. Reformātu baznīcas pasparnē dibināja skolu, kas ar pārtraukumiem darbojās vairākus gadsimtus. Tradicionāli katoliskajā Lietuvā abu baznīcu torņi kopā veido mazpilsētām neraksturīgu divu torņu ainavu.Papilys. Miestai ir Miesteliai. Kauņa: Terra Publica, 2014. 152 lpp.

Papilē un Biržu apvidū kopumā reformātu klātbūtne izsekojama kopš Nikolaja Radvila Rudā pāriešanas kalvinismā 1564. gadā. Līdzīgi kā citviet katoliskajā Eiropā, arī Lietuvā protestanti, pie kuriem piederēja arī reformāti, kontrreformācijas laikā nonācā sīvā pretstāvē ar katoļiem.

Tā piemēram, 1729. gadā Dominikāņu mūks no Palēvenes nodedzināja reformātu baznīcu Papilē un Nemunēles Radvilišķos. 1736. gadā Polijas-Lietuvas Seims reformātiem liedza dzīvot Radvilu pārvaldītajos Lietuvas ziemeļos, tostarp, Biržos un Papilē. Savukārt 1744. gadā Viļņas diecēzes sinode liedza herētiķiem (reformātiem) mācīt katoļu bērnus skolās un laulāties katoļu un reformātu starpā. Laika gaitā reliģiskā pretdarbība izzuda.A. Biržys. Biržų apskritis. Miestai ir miesteliai. Kauņa: 1932.

18. gadsimtā Papile nonācu poļu muižnieku Koščalkovsku dzimtas valdījumā. No 1764. līdz 1832. gadam darbojās katoļu klosteris. Pēc Trešās Polijas dalīšanas, nonākot Krievijas Impērijas sastāvā, miests ietilpa Braslavas, pēc tam — Zarasu apriņķī.

Padomju okupācijas laikā Papile bija kolhoza centrālais ciemats. Nolūkā novērst plūdus Rovējas upes ielejā 1986. gadā uzpludināja Papiles ūdenskrātuvi. Miesta ģerboni apstiprināja 2014. gadā.

 Iedzīvotāji 

 Ievērojamas personības 
 valstsvīrs un karavadonis Jonušs Radvils (1612—1655),
 rakstnieks Kazis Biņķis (1893—1942).

 Ārējās saites 

 Atsauces 

Kategorija:Lietuvas miesti