Gyroptychius grossi

Gyroptychius grossi ir devona osteolepidīdu suga, kas dzīvoja Latvijas teritorijā vidusdevonā, eifela laikmetā, un kuras holotips (etmosfenoīda vairogs) atrasts urbumā, narvas svītas nogulumos Talsu apkārtnē (55-Talsi), 274,9 metru dziļumā. Vēl šīs sugas pārstāvju paliekas ir atrastas Krievijā, Ļeņingradas apgabalā, Ļemovžas upes krastā pie Hotenžu ciema, kā arī Baltkrievijā, Vitebskas apgabalā pie Oršas urbumā (2-Orša), 365—375 metru dziļumā narvas svītā. Sugu 1981. gadā aprakstīja krievu paleontoloģe Emīlija Vorobjova. Suga nosaukta vācbaltiešu paleontologa Valtera Grosa vārdā.

 Apraksts 
Gyroptychius grossi bija līdz 0,5 m garas zivis ar šauru galvu un izliektu galvas vairogu. Purna mala ir atliekta apakšpusē un pārkaras pār mutes spraugu. Nāsis ir izvietotas asaru-žokļa iedobju priekšpusē, gandrīz paralēli to priekšējai malai. Subnariālais stūris neizbīdās atpakaļ, bet preorbitālais ir taisns. Asaru-žokļa iedobes izvietotas laterāli un ir īsākas par orbitālajiem izgriezumiem. Orbitālie izgriezumi ir vidēji lieli, ap 0,3 no parietālā vairoga garuma. Izgriezumi ir izvietoti vairoga vidējā daļā un to dziļums ir trīs reizes mazāks par garumu. Preorbitālais un postorbitālais nodalījumi apmēram ir vienāda garuma. Acīmredzot, ir četri atsevišķi nasalia. Postrostrale posterior ir liels. Vairoga platums pie preorbitālajiem stūriem, orbitālajos izgriezumos un pie vairoga aizmugurējās malas ir atbilstoši 0,8, 0,56 un 0,43 no tā garuma. Pineālā atvere ir liela, ovāla, aizmugurē nomailināta, un atrodas anteromediāli pret bedrīšu līniju priekšējiem galiem (с/b — 0,28), kuri izvietoti postorbitālo stūru līmenī vai nedaudz uz priekšu. Pineālo atveri ieskauj trīs liela plātnes. Intertemporale platums ir trīs reizes mazāks par tā garumu. Sānu gulāres ir šauras, bet mediālā gulāre ir izstiepta garumā. Apakšžoklis ir salīdzinoši augsts un divreiz garāks par parietālo vairogu. Zobi ir slaidi, augsti, ar mazu pulpāro dobumu, un ar mēreni biezām sieniņām. Zobu krokojums gandrīz sasniedz to smaili. Sensoro kanālu poras ir salīdzinoši lielas un parasti izvietotas vienā rindā. Vairoga priekšējā daļā nāsu līmenī izceļas sīku poru grupu pāris. Zvīņas ir rombiskas.Татаринов Л.П., Новицкая Л.И., Бесчелюстные и древние рыбы. Справочник для палеонтологов, биологов и геологов, МОСКВА, ГЕОС, 2004., 308. lpp.

 Atsauces 

Kategorija:Ripidistijas