Verkingetorikss

Verkingetorikss (latīņu: Vercingetorix; aptuveni 82. g. p.m.ē. – 46. g. p.m.ē.) bija gallu cilts vadonis un viens no nozīmīgākajiem pretošanās līderiem Romas Republikas iebrukuma laikā Gallijā. Viņš vadīja arvernu cilti un 52. gadā p.m.ē. izveidoja apvienotu gallu cilšu sacelšanos pret romiešiem Jūlija Cēzara vadībā.

Verkingetorikss spēja vienot dažādās gallu ciltis un īstenot efektīvu partizānu karu pret romiešu leģioniem, izmantojot taktiku, kas balstījās uz izdedzinātās zemes stratēģiju — iznīcinot resursus, lai apgrūtinātu Romas karaspēka apgādi. Viņa vadībā galli uzvarēja vairākās kaujās, tostarp pie Gergovijas, kur Cēzars cieta sakāvi. Tomēr Romas armijas disciplīna un stratēģiskā pārākuma dēļ Verkingetoriksa spēki tika sakauti kaujā pie Alezijas. Pēc ilgstoša aplenkuma un bada izsīkuma viņš padevās Cēzaram, kurš viņu aizveda uz Romu kā trofeju.

Pēc sešiem gadiem romieši viņu publiski sodīja ar nāvi.

Verkingetorikss ir kļuvis par gallu varonības simbolu un nacionālo varoni, it īpaši Francijā, kur viņa tēls tiek godināts kā pretošanās un brīvības cīņu simbols.

 Ārējās saites 

Kategorija:Francijas vēsture