Gunārs Hermanovskis

Gunārs Hermanovskis (1914—1969) bija latviešu gleznotājs.

 Dzīvesgājums 
Dzimis 1914. gada 8. jūnijā Rīgā inženiera Georga Teodora Hermanovska un viņa sievas Paulīnes, dzimušas Milleres, ģimenē. Tēvs Teodors Hermanovskis bija pirmās Latvijas pagaidu valdības Satiksmes un darbu ministrs. Brāļi Askolds (sportists, 1912-1967), Egīls (arhitekts, 1918-1992) un Vidvars (arhitekts, 1922-1990) Hermanovski.Gunārs Hermanovskis

Pēc Latvijas okupācijas Otrā pasaules kara laikā turpināja studijas Latvijas Mākslas akadēmijā, kuras pabeidza 1943. gadā. Viņa darbi bija skatāmi arī 1942. gadā Hermanovsku ģimenes izstādē, kuru drīz vien pēc vācu okupācijas iestāžu rīkojuma slēdza.Vingrinājumi apgāžamo pieminekļu izvēlē. Neatkarīgā Rīta Avīze 2020. gada 5. jūlijā Kara beigās gaidīja bēgļu laivas uz Zviedriju, taču pēc Sarkanās armijas uzvaras 1945. gadā bija spiests atgriezties Rīgā.

1948. gada 14. decembrī viņu apcietināja LPSR Valsts drošības ministrija un apsūdzēja, ka viņš “uzgleznoja un demonstrēja pretpadomju satura gleznu “Čekas upuri””, piespriežot 15 gadu ieslodzījuma Gulaga nometnē.Nacionālsociālistiskās Vācijas okupācijas režīma propaganda Latvijā (1941—1945) Kaspars Zellis, promocijas darbs (2011) Pēc astoņu soda gadu izciešanas viņam atļāva atgriezties Latvijā, bet drīz pēc tam triekas lēkme viņam paralizēja ķermeņa labo pusi.
Miris pēc atkārtotas smadzeņu triekas izraisītām komplikācijām 1969. gada 4. janvārī Rīgā.timenote.info

 Atsauces 

Kategorija:1914. gadā dzimušie
Kategorija:1969. gadā mirušie
Kategorija:Latviešu mākslinieki
Kategorija:Padomju represijās cietušie