Olehs Sencovs

Olehs Sencovs (; dzimis 1976. gada 13 jūlijā Simferopolē) ir ukraiņu režisors, rakstnieks, sabiedriskais darbinieks un Ukrainas bruņoto spēku karavīrs. Uzņēmis filmas Gámer (2011), Номери (2020, kopā ar Ahtemu Seitablajevu), Nosorih (2021) un Real (2024).

Viņu apcietināja Krievijas okupētajā Krimā un apsūdzēja teroristu grupas vadīšanā, par ko Sencovam 2015. gada 25. augustā piesprieda 20 gadu cietumsodu stingra režīma kolonijā. Sencova lieta tika plaši uzskatīta par politiski motivētu, un viņa atbrīvošanu pieprasīja daudzas starptautiskas organizācijas un valstis. 2018. gadā Eiropas Parlaments Sencovam piešķīra Saharova balvu. 2019. gada 7. septembrī Sencovs tika atbrīvots ieslodzīto apmaiņā starp Ukrainu un Krieviju. Pēc atbrīvošanas turpināja aktīvi darboties sabiedriskajā dzīvē.

Krievijas iebrukuma Ukrainā laikā 2022. gadā Sencovs pievienojās Ukrainas bruņoto spēku sastāvā esošajai Kijivas teritoriālajai aizsardzībai un aicināja starptautisko kino sabiedrību boikotēt Krievijas kino. Pēc Kijivas aizsardzības Sencovs pievienojās UBS 47. atsevišķajai mehanizētajai brigādei "Magura". 2023. gada 17. jūlijā nokļuva artilērijas apšaudē, kurā viņu ievainoja šķembas sejā, kājā un rokā. 2023. gada novembrī Sencovs publicēja videoierakstu par tranšeju kauju pie Avdijivkas, ko ar GoPro kameru nofilmējis viens no viņa vienības biedriem.

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:1976. gadā dzimušie
Kategorija:Simferopolē dzimušie
Kategorija:Ukraiņi
Kategorija:Ukraiņu rakstnieki
Kategorija:Ukraiņu kinorežisori
Kategorija:Ar Goda Leģiona ordeni apbalvotie