Kārlis Blaus

Kārlis Blaus (dzimis , miris ) bija latviešu tulkotājs, Latvijas Rakstnieku savienības tulkotāju sekcijas vadītājs (1955–1959).

 Agrīnā dzīve un izglītība 
Dzimis Katrīnas pagastā (dzimis 9. oktobrī un kristīts 14. novembrī), pēc vecā stila, Pētera un Marijas (dzimusi Dāldere) ģimenē. Kārlim Blauam bija piecas māsas – Antonija Blaua (dz. 1902. gada 4. jūnijā), Austra Blaua (dz. 1897. gada 10. oktobrī), Milda Blaua (dz. 1894. gada 22. septembrī), Made Blaua (dz. 1892. gada 30. septembrī) un Marija Blaua (dz. 1890. gada 28. jūnijā). Pirmā pasaules kara laikā ģimene devās bēgļu gaitās uz Vitebskas guberņu. Krievijā, Curilovas muižā nomira viņa tēvs, atstājot ģimeni sarežģītos materiālajos apstākļos. Neskatoties uz šiem izaicinājumiem, Blaus turpināja izglītoties un attīstīt savas valodu prasmes. Pēc kara Kārlis Blaus un viņa māsa Marija Blaua atgriezās Latvijā. 1925. gadā Kārlis Blaus pabeidza Rīgas pilsētas II vidusskolu ar teicamām sekmēm  latviešu valodā, vēsturē, aritmētikā un filosofijā.

1932. gadā Kārlis Blaus, nokārtojis iestāju pārbaudījumu latīņu valodā, iestājās Latvijas Universitātes Tautsaimniecības un tiesību zinātņu fakultātes tiesību zinātnes nodaļā  un studēja jurisprudenci. Studijas noritēja ar vairākiem pārtraukumiem, jo Blaus paralēli mācībām pelnīja naudu studiju turpināšanai. 1941. gadā Kārlis Blaus nokārtoja studiju beigu pārbaudījumus un ieguva diplomu ar kvalifikāciju "jurists".

 Karjera un profesionālā darbība 
No 1926. gada 26. februāra līdz 1927. gada 28. maijam Blaus dienēja 5. Cēsu pulka ložmetējniekos.

Pēc militārā dienesta Kārlis Blaus strādāja dažādus darbus, lai sakrātu naudu studijām Latvijas Universitātē – bija sanitārs Sarkankalna slimnīcā, piedalījās Jaunās Ģertrūdes baznīcas torņa būvdarbos, kā arī telefona sakaru līniju remontdarbos, vāca sludinājumus studentu avīzei. Pateicoties draudzībai ar aktieri Arturu Filipsonu, Blaus iepazinās arī ar citiem Dailes teātra aktieriem un pat veica impresārija pienākumus trupas izrādēs Ērgļos un Madonā. Padomju varas pirmajā gadā Blaus strādāja par normētāju Darba tautas komisariāta algu nodaļā. No 1941. līdz 1944. gadam viņš bija sludinājumu vācējs Operas programmas izdevumam, bet no 1945. līdz 1949. gadam strādāja par juristu Dzelzceļa pārvaldē. Laika posmā no 1949. gada līdz 1959. gadam Blaus bija profesionāls literāts, no 1955. gada – Rakstnieku Savienības biedrs un tulkotāju sekcijas vadītājs.

Kārlis Blaus un Lija Blaus atdusas Rīgā, Raiņa kapos Rakstnieku Savienības sektorā tieši aiz Raiņa pieminekļa – pretī Mirdzas Ķempes un Erika Ādamsona piemineklim. Pēc Kārļa Blaua nāves vīra iesāktos tulkojumus pabeidza sieva Lija Blaua, Kārļa Blaua lietpratīgs palīgs latviešu valodas slīpēšanā.

 Literārā darbība 
Kārļa Blaus nozīmīgākie tulkojumi:

 Vjačeslavs Šiškovs «Jemeļjans Pugačovs» (1947–1950)
 Konstantīns Simonovs «Suvorovs» (1950)
 Valentīna Kostiļeva «Ivans Bargais» (1947–1951)
 Sadridins Ainī «Buhara: atmiņas» (1951)
 Ļeva Kasaļa «Jaunākā dēla iela» (kopā ar Mariannu Ozoliņu, 1952)
 Sergeja Mstislavska «Pavasara putns: stāsts par N. Baumani» (1955)
 Sergejs Sergejevs-Censkis «Sevastopoles grūtās dienas» (1956)
 Boriss Izjumskijs «Sarkanie uzpleči»(1958)
 Radjards Kiplings «Kā radušies bruņneši» (1958)
 Anatolijs Vinogradovs «Trīs laikmeta krāsas» (1959)
 Lions Feihtvangers «Brāļi Lautenzaki» (kopā ar Miervaldi Birzi, 1959)
 Hačaturs Abovjans «Armēnijas brūces» (kopā ar Ēriku Nātrīti, 1960)
 Antons Čehovs «Lugas» (kopā ar Mirdzu Ķempi un Annu Baugu, 1956)
 Aleksandrs Serafimovičs «Dzelzs straume» (1961)
 Antons Čehovs «Kaija» (1956)
 Nazims Hikmets «Savādnieks» (1956)
 Kasims Amandžolovs «Aisulu» (1962)

 Personīgā dzīve 
1938. gadā Kārlis Blaus apprecējās ar Liju (Eufalija, dzim. Kļaviņa, 1911–1991) Blaus, ģimenē uzauga divas meitas – Ieva Gundega Strautmane (1939–2002, Medicīnas Institūta docente) un Ilze Lolita Blaua (1941–2014, tulkotāja).

Kārlis Blaus bija ļoti sabiedrisks, dziļi inteliģents, savdabīgi asprātīgs cilvēks un labs šahists, tādēļ viņa mājās bieži viesi bija pirmskara Latvijas inteliģence – gleznotāji Jānis Tīdemanis un Kārlis Padegs, literāti Aleksandrs Čaks, Jānis Sudrabkalns, Eriks Ādamsons, Fricis Rokpelnis, Mirdza Ķempe, Ādolfs Talcis, Alfons Francis, Arvīds Grigulis, Kārlis Rabācs, Knuts Lesiņš un citi.  Slaveno bohēmu «Grāmatas, konjaks un kaislības pie Blauiem» izpētījis un aprakstījis pētnieciskais žurnālists Ivars Kleins žurnālā Leģendas (Nr.9, 2009).

20. gadsimta trīsdesmitajos gados Lija Blaua un Kārlis Blaus bija aktīvi Latvijas Dievturu sadraudzes dalībnieki, Blaus – Namdaru pudura vadītājs un ziedojumu vācējs Dievturu svētnīcas celšanai. Namdaru puduris tika dibināts 1935. gadā, tajā laikā Kārlis Blaus un Lija Blaua jau bija Latvijas Dievturu sadraudzes savieši.

Kārļa Blaua mazbērni ir kultūras žurnāliste, vairāku grāmatu autore Una Griškeviča (1966), datorgrafiķis Roberts Griškevičs (1968) un analītiskā žurnāliste, ilggadējā TV raidījumu vadītāja Baiba Strautmane (1970).

Kārļa Blaus mazmazdēli ir uzņēmējs un filantrops, Triju Zvaigžņu ordeņa kavalieris Kristofs Blaus (1988), un gleznotājs (LMA maģistrs) un datorgrafiķis Eduards Griškevičs (1991).

 Atsauces 

Kategorija:1904. gadā dzimušie
Kategorija:Madonas novadā dzimušie
Kategorija:1959. gadā mirušie
Kategorija:Latviešu tulkotāji