Eiropas kausa un UEFA Čempionu līgas rekordi un statistika

Šajā lapā uzskaitīta informācija par Eiropas kausa un Čempionu līgas sezonu statistiku. Šajā statistikā nav iekļautas UEFA Čempionu līgas kvalifikācijas kārtas.

 Galvenie rādītāji 

 Pēc kluba 
Divdesmit trīs klubi ir uzvarējuši turnīrā, kopš tā pirmsākumiem, 1955. gadā. Madrides "Real" ir turnīra veiksmīgākais klubs, uzvarot tajā piecpadsmit reizes. Kopumā turnīrā vairākkārt uzvarējuši trīspadsmit klubi: Madrides "Real", AC Milan, Minhenes "Bayern", Liverpool, Benfica, Milānas "Inter", Ajax, Notingemas "Forest", Juventus, Mančestras "United", Porto, Barcelona un Chelsea. Deviņpadsmit klubi ir sasnieguši finālu, bet ne reizi nav uzvarējuši turnīrā.

Spānijas klubi ir veiksmīgākie, izcīnot divdesmit titulus. Anglija ir otrā, ar piecpadsmit, bet Itālija ir trešā, ar divpadsmit. Vācijai ir astoņi tituli, Nīderlandei seši, Portugālei četri, bet Skotijai, Rumānijai, Dienvidslāvijai un Francijai katrai pa vienam. Klubi no Grieķijas, Beļģijas un Zviedrijas ir iekļuvuši finālā, taču nav uzvarējuši.
+KlubsTituls(i)FinālistiUzvarētās sezonasFinālisti (sezonas) Real Madrid1531956, 1957, 1958, 1959, 1960, 1966, 1998, 2000, 2002, 2014, 2016, 2017, 2018, 2022, 20241962, 1964, 1981 Milan741963, 1969, 1989, 1990, 1994, 2003, 20071958, 1993, 1995, 2005 Bayern Munich651974, 1975, 1976, 2001, 2013, 20201982, 1987, 1999, 2010, 2012 Liverpool641977, 1978, 1981, 1984, 2005, 20191985, 2007, 2018, 2022 Barcelona531992, 2006, 2009, 2011, 20151961, 1986, 1994 Ajax421971, 1972, 1973, 19951969, 1996 Inter Milan331964, 1965, 20101967, 1972, 2023 Manchester United321968, 1999, 20082009, 2011 Juventus271985, 19961973, 1983, 1997, 1998, 2003, 2015, 2017 Benfica251961, 19621963, 1965, 1968, 1988, 1990 Chelsea212012, 20212008 Nottingham Forest201979, 1980— Porto201987, 2004— Borussia Dortmund1219972013, 2024 Celtic1119671970 Hamburger SV1119831980 Steaua București1119861989 Marseille1119931991 Manchester City1120232021 Feyenoord101970— Aston Villa101982— PSV Eindhoven101988— Red Star Belgrade101991— Atlético Madrid03—1974, 2014, 2016 Reims02—1956, 1959 Valencia02—2000, 2001 Fiorentina01—1957 Eintracht Frankfurt01—1960 Partizan01—1966 Panathinaikos01—1971 Leeds United01—1975 Saint-Étienne01—1976 Borussia Mönchengladbach01—1977 Club Brugge01—1978 Malmö FF01—1979 Roma01—1984 Sampdoria01—1992 Bayer Leverkusen01—2002 Monaco01—2004 Arsenal01—2006 Tottenham Hotspur01—2019 Paris Saint-Germain01—2020

 Pēc nācijas 
NācijaUzvarētājiFinālistiUzvarētāju klubiFinālisti Spānija2011Real Madrid (15)
Barcelona (5)Atlético Madrid (3)
Barcelona (3)
Real Madrid (3)
Valencia (2) Anglija1511Liverpool (6)
Manchester United (3)
Chelsea (2)
Nottingham Forest (2)
Aston Villa (1)
Manchester City (1)Liverpool (4)
Manchester United (2)
Arsenal (1)
Chelsea (1)
Leeds United (1)
Manchester City (1)
Tottenham Hotspur (1) Itālija1217Milan (7)
Inter Milan (3)
Juventus (2)Juventus (7)
Milan (4)
Inter Milan (3)
Fiorentina (1)
Roma (1)
Sampdoria (1) Vācija811Bayern Munich (6)
Hamburger SV (1)
Borussia Dortmund (1)Bayern Munich (5)
Borussia Dortmund (2)
Bayer Leverkusen (1)
Borussia Mönchengladbach (1)
Eintracht Frankfurt (1)
Hamburger SV (1) Nīderlande62Ajax (4)
Feyenoord (1)
PSV Eindhoven (1)Ajax (2) Portugāle45Benfica (2)
Porto (2)Benfica (5) Francija16Marseille (1)Reims (2)
Saint-Étienne (1)
Marseille (1)
Monaco (1)
Paris Saint-Germain (1) Dienvidslāvija11Red Star Belgrade (1)Partizan (1) Rumānija11Steaua București (1)Steaua București (1) Skotija11Celtic (1)Celtic (1) Grieķija01Panathinaikos (1) Beļģija01Club Brugge (1) Zviedrija01Malmö FF (1)

 Kopējā komandu statistika 
Šajā rangā par uzvaru tiek piešķirti divi punkti, par neizšķirtu - viens, par zaudējumu - nulle. Saskaņā ar statistikas konvenciju futbolā, spēles, kas izšķirtas papildlaikā, tiek skaitītas kā uzvaras un zaudējumi, savukārt spēles, kas izšķirtas soda sitienu sērijās, tiek skaitītas kā neizšķirtas. Komandas tiek ierindotas pēc kopējo punktu skaita, pēc tam, pēc vārtu starpības, pēc tam, pēc gūtajiem vārtiem. Ir uzskaitītas tikai divdesmit piecas labākās komandas (ieskaitot kvalifikācijas kārtas).

VietaKlubsSezonas1 Real Madrid54489294851101075536 +539673151833392 Bayern Munich403942367979825386 +43955161121343 Barcelona343492037769687357 +3304835817254 Manchester United302991617068545299 +2463923512195 Juventus373011537078479301 +1783762912196 Milan312731337070442259 +18333671114187 Liverpool272481425056472228 +24433461012178 Benfica432931316894482345 +137330278209 Porto382771266190411313 +983132231110 Ajax392471126471396282 +1142884691311 Dynamo Kyiv402601075796363321 +42271003912 Chelsea192011045344342181 +1612612381213 Inter Milan252131025754300211 +892613691314 Arsenal222111064560351226 +125257012815 Celtic382281024086342285 +57244124716 Borussia Dortmund22183883659304225 +792121351017 Atlético Madrid19170824444249165 +842080361218 PSV Eindhoven31199744976272256 +16197113819 Paris Saint-Germain17155822944302181 +121193014820 Anderlecht34200704486282320–38184002921 Red Star Belgrade30159713454288220 +68176114922 Manchester City14129742629273144 +129174124823 Rangers34179654470249260–11174002624 Galatasaray29191634682239301–62172001525 Dinamo Zagreb26162693360244221231710000

 Vārti 

 Visvairāk gūto vārtu vienā kārtā: 63 (pirmā grupu turnīra 1. kārta, 2000.–2001. gada sezona).
 Visvairāk gūto vārtu sezonā: 449 (2000.–2001. gada sezona).

 Finālu norises vietas 

 Pilsēta, kurā fināls aizvadīts visvairāk reižu, ir Londona, astoņas reizes. Piecas no tām ir spēlētas sākotnējā Vembli stadionā un trīs reizes, jaunajā Vembli stadionā. Dalītā otrajā vietā ierindojās Parīze, kurā ir notikuši seši fināli.
 Nācija, kura uzņēmusi visvairāk finālu, ir Itālija, ar deviņiem (Milānā un Romā, katrā četras reizes, un vienu reizi Bari). Otrajā vietā, ar astoņiem, ierindojas Anglija (septiņas reizes Londonā un vienreiz Mančestrā), Spānija (piecas reizes Madridē, divas reizes Barselonā un vienreiz Seviljā) un Vācija (četras reizes Minhenē, divas reizes Štutgartē, Berlīnē un Gelzenkirhenē, katrā pa vienam).
 Sākotnējam Vembli stadionam pieder rekords kā stadionam, kurā ir aizvadīts visvairāk finālspēļu — piecas reizes (1963., 1968., 1971., 1978. un 1992. gadā). Otrajā vietā ierindojas Santjago Bernabeu stadions, Karaļa Boduēna stadions, San Siro un Stadio Olimpico, ar četrām reizēm.
 Valsts, kas ir rīkojusi finālus ar visvairāk dažādiem stadioniem, ir Vācija, ar pieciem (Neckarstadion, Minhenes olimpiskais stadions, Arena AufSchalke, Allianz Arena un Berlīnes olimpiskais stadions). Otrajā vietā ir Spānija, ar četriem ("Santiago Bernabéu", Ramón Sánchez Pizjuán, Camp Nou un Metropolitano Stadium).
 Londona, Minhene, Lisabona, Madride un Parīze ir pilsētas, kuras rīkoja finālu ar visvairāk dažādiem stadioniem, katrā pa diviem.

 Klubi 

 Nepārspētās komandas 

 Divpadsmit klubi ir bijuši nepārspēti, uzvarot vai nu Eiropas kausā, vai Čempionu līgā, un tikai četri klubi to paveikuši divreiz:
 Liverpool bija sešas uzvaras un trīs neizšķirti 1980.–1981. gadā, un septiņas uzvaras un divi neizšķirti 1983.–1984. gadā.
 AC Milan bija piecas uzvaras un četri neizšķirti 1988.–1989. gadā, un septiņas uzvaras un pieci neizšķirti 1993.–1994. gadā.
 Ajax bija septiņas uzvaras un divi neizšķirti 1971.–1972. gadā, un septiņas uzvaras un četri neizšķirti 1994.–1995. gadā.
 Mančestras "United" bija piecas uzvaras un seši neizšķirti 1998.–1999. gadā, un deviņas uzvaras un četri neizšķirti 2007.–2008. gadā.
 Astoņi klubi to paveikuši vienreiz:
 Milānas "Inter" bija septiņas uzvaras un divi neizšķirti 1963.–1964. gadā.
 Notingemas "Forest" bija sešas uzvaras un trīs neizšķirti 1978.–1979. gadā.
 Belgradas "Red Star" bija piecas uzvaras un četri neizšķirti 1990.–1991. gadā.
 Marseille bija septiņas uzvaras un četri neizšķirti 1992.–1993. gadā.
 Barcelona bija deviņas uzvaras un četri neizšķirti 2005.–2006. gadā.
 Minhenes "Bayern" bija vienpadsmit uzvaras vienpadsmit spēlēs, 2019.–2020. gada saīsinātajā kalendārā, kļūstot par pirmo komandu jebkurā Eiropas turnīrā, iegūstot trofeju, 100% uzvarot visās spēlēs.
 Mančestras "City" bija astoņas uzvaras un pieci neizšķirti 2022.–2023. gadā.
 Madrides "Real" bija deviņas uzvaras un četri neizšķirti 2023.–2024. gadā.
 Komanda, kas ieguvusi Eiropas kausu ar vismazāk uzvarētām spēlēm, ir PSV Eindhoven (1987–88), kas visā turnīrā izcīnīja tikai trīs uzvaras, ieskaitot nevienu, sākot no ceturtdaļfināla.
 Komanda, kas uzvarējusi Čempionu līgā ar vismazāk uzvarētām spēlēm, ir Manchester United (1998–99), ar piecām uzvarām.
 Trīs komandas ir uzvarējušas Čempionu līgā ar visvairāk zaudētām spēlēm — Liverpool (2018–19), AC Milan (2002–03) un Madrides "Real" (1999–2000 un 2021–22), visas zaudējot četras spēles.

 Finālspēļu veiksmes rādītāji 
 Notingemas "Forest" (1979, 1980)
 FC Porto (1987, 2004)
 Madrides "Real" ir vienīgais klubs, kas vairāk nekā divas reizes spējis uzvarēt finālā ar 75% vai lielāku panākumu rādītāju. Klubs zaudējis tikai trīs finālus no astoņpadsmit, uzvarot 83% gadījumu.
 Četri klubi vienreiz piedalījušies finālā, kļūstot par uzvarētājiem:
 Feyenoord (1970)
 Aston Villa (1982)
 PSV Eindhoven (1988)
 Belgradas "Red Star" (1991)
 Deviņpadsmit klubi ir piedalījušies vismaz vienā finālā, taču, ne reizi nav uzvarējuši. Tikai trīs no tiem vairāk nekā vienu reizi ir iekļuvuši finālā, katru reizi zaudējot:
 Reims (1956, 1959)
 Valencia (2000, 2001)
 Madrides "Atletico" (1974, 2014, 2016)
 No 23 komandām, kas ieguvušas trofeju, tikai trīs ir zaudējušas vairāk finālos nekā uzvarējušas:
 Juventus divas uzvaras (1985, 1996) un septiņi zaudējumi (1973, 1983, 1997, 1998, 2003, 2015, 2017)
 Benfica divas uzvaras (1961, 1962) un pieci zaudējumi (1963, 1965, 1968, 1988, 1990)
 Dortmundes "Borussia" viena uzvara (1997) un divi zaudējumi (2013, 2024)

 Secīgas piedalīšanās 

 Visvairāk sezonas pēc kārtas Eiropas kausā: 15, Madrides "Real" (1955–56 līdz 1969–70)
 Visvairāk sezonas pēc kārtas UEFA Čempionu līgā: 28, Madrides "Real" (1997–98 līdz 2024–25)
 Visvairāk sezonas pēc kārtas UEFA Čempionu līgas izslēgšanas spēļu fāzē: 27, Madrides "Real" (1997–98 līdz 2023–24)
 Visvairāk ceturtdaļfinālu pēc kārtas: 13, Barcelona (2007–08 līdz 2019–20)
 Visvairāk pusfinālu pēc kārtas: 8, Madrides "Real" (2010–11 līdz 2017–18)
 Visvairāk finālu pēc kārtas: 5, Madrides "Real" (1956 līdz 1960)
 Visvairāk finālu pēc kārtas (Čempionu līgas ēra): 3 – dalīts rekords
 AC Milan (1993 līdz 1995)
 Juventus (1996 līdz 1998)
 Madrides "Real" (2016 līdz 2018)
 Frankfurtes "Eintracht" piedalīšanās 2022.–2023. gada sezonā notika 63 gadus pēc iepriekšējās piedalīšanās (1959.–1960. gada sezonā). Tas bija ilgākais laika posms, kādu komanda bija pavadījusi kopš iepriekšējās dalības turnīrā.

 Labākās debijas 
Pieci klubi savā debijas reizē spēja uzvarēt Eiropas kausā:

 Real Madrid (1955–56)
 Inter Milan (1963–64)
 Celtic (1966–67)
 Nottingham Forest (1978–79)
 Aston Villa (1981–82)

Trīs klubi savā debijā uzvarēja Čempionu līgā:

 Marseille (1992–93)
 Ajax (1994–95)
 Juventus (1995–96)

Divi klubi savā debijas reizē uzvarēja Eiropas kausā, nezaudējot nevienu spēli:

 Milānas "Inter" (1963–64), ar septiņām uzvarām un diviem neizšķirtiem
 Notingemas "Forest" (1978–79), ar sešām uzvarām un trim neizšķirtiem

 Lielākās uzvaras 

 Eiropas kausa priekšsacīkstēs vienā mačā ar desmit vai vairāk vārtu pārsvaru uzvarēja šādas komandas:
 Dinamo București uzvarēja Crusaders ar 11–0, 1973.–74. gadā
 Feyenoord uzvarēja KR Reykjavík ar 12–2, 1969.–70. gadā
 Manchester United uzvarēja Anderlecht ar 10–0, 1956.–57. gadā
 Ipswich Town uzvarēja Floriana ar 10–0, 1962.–63. gadā
 Benfica uzvarēja Stade Dudelange ar 10–0, 1965.–66. gadā
 Leeds United uzvarēja Lyn ar 10–0, 1969.–70. gadā
 Borussia Mönchengladbach uzvarēja EPA Larnaca ar 10–0, 1970.–71. gadā
 Ajax uzvarēja Omonia ar 10–0, 1979.–80. gadā
 Pašreizējā Čempionu līgas formātā, lielākā vienas spēles uzvaras starpība ir 10–0:
 HJK pārspēja Bangor City otrajā kvalifikācijas kārtā, 2011.–2012. gadā
 Lielākā uzvaras starpība vienā spēlē grupu turnīrā ir 8–0:
 Liverpool pārspēja Beşiktaş, 2007.–2008. gada sezonas grupu turnīrā
 Real Madrid pārspēja Malmö FF, 2015.–2016. gada sezonas grupu turnīrā
 Pašreizējā Čempionu līgas formāta izslēgšanas spēļu fāzē, lielākā vienas spēles uzvaras starpība ir 7–0:
 Minhenes "Bayern" uzvarēja Basel, 2011.–2012. gadā
 Minhenes "Bayern" uzvarēja Doneckas "Šahtar", 2014.–2015. gadā
 Mančestras "City" uzvarēja Schalke 04, 2018.–2019. gadā
 Mančestras "City" uzvarēja RB Leipzig, 2022.–2023. gadā
 Ceturtdaļfinālā lielākā uzvaras starpība vienā spēlē ir astoņi vārti:
 Madrides "Real" uzvarēja Sevilla ar 8–0, 1957.–1958. gadā
 Čempionu līgas ērā, ceturtdaļfinālā lielākā uzvaras starpība vienā spēlē ir seši vārti:
 Mančestras "United" uzvarēja Roma ar 7–1, 2006.–2007. gadā
 Minhenes "Bayern" uzvarēja Barcelona ar 8–2, 2019.–2020. gadā
 Pusfinālā lielākā uzvaras starpība vienā spēlē ir seši vārti:
 Madrides "Real" uzvarēja FC Zürich ar 6–0, 1963.–1964. gadā
 Čempionu līgas ērā, pusfinālā lielākā uzvaras starpība vienā spēlē ir 4–0:
 Minhenes "Bayern" uzvarēja Barcelona, 2012.–2013. gadā
 Real Madrid uzvarēja Minhenes "Bayern", 2013.–2014. gadā
 Liverpool uzvarēja "Barcelona", 2018.–2019. gadā
 Manchester City uzvarēja "Real Madrid", 2022.–2023. gadā
 Lielākā uzvaras starpība finālā ir četri vārti:
 Madrides "Real" uzvarēja Frankfurtes "Eintracht" ar 7–3, 1960. gadā
 Minhenes "Bayern" uzvarēja Atlético Madrid ar 4–0, 1974. gadā (pārspēle)
 AC Milan uzvarēja Steaua București ar 4–0, 1989. gadā
 "AC Milan" uzvarēja Barcelona ar 4–0, 1994. gadā
 Viesu komandas lielākā uzvaras starpība vienā spēlē ir 7–0:
 Marseille grupu turnīrā uzvarēja Žilina, 2010.–2011. gadā
 Doneckas "Shakhtar" grupu turnīrā uzvarēja Barisavas BATE, 2014.–2015. gadā
 Liverpool grupu turnīrā uzvarēja Maribor, 2017.–2018. gadā

 Lielākās uzvaras divu spēļu summā 

 Benfica pieder sacensību rekords lielākās uzvaras ziņā divu spēļu summā. 1965.–1966. gada sezonas priekšsacīkšu kārtā viņi uzvarēja Stade Dudelange ar 18–0 (8–0 viesos, 10–0 mājās).
 Grupu turnīra rekords pieder Doneckas "Šahtar", kas 2014.–2015. gada sezonā ar 12–0 (7–0 viesos, 5–0 mājās) pārspēja Barisavas BATE. Ieskaitot priekšsacīkstes, HJK pieder Čempionu līgas ēras rekords, 2011.–2012. gada sezonā pārspējot Bangor City ar 13–0 (3–0 viesos, 10–0 mājās).
 Minhenes "Bayern" Čempionu līgas ēras izslēgšanas spēļu fāzē pieder lielākā uzvaras starpība divu spēļu summā. 2008.–2009. gada astotdaļfinālā viņi uzvarēja Sporting CP ar 12–1 (5–0 viesos, 7–1 mājās).
 Madrides "Real" pieder rekords lielākās uzvaras ziņā ceturtdaļfinālā, divu spēļu summā, 1957.–1958. gadā pārspējot Sevilla ar 10–2 (8–0 mājās, 2–2 viesos). Minhenes "Bayern" un Madrides "Real" dala rekordu lielākās uzvaras ziņā, kopš 1992. gadā turnīram tika mainīts nosaukums; "Bayern" uzvarēja 1. FC Kaiserslautern ar 6–0 (2–0 mājās, 4–0 viesos) 1998.–1999. gada sezonā un Barcelona, ar 8–2, vienā spēlē, 2019.–2020. gada sezonā, savukārt, "Madrid" guva tādu pašu panākumu pret APOEL, 2011.–2012. gada sezonā, uzvarot ar 8–2 (3–0 viesos, 5–2 mājās).
 Frankfurtes "Eintracht" pieder rekords lielākās uzvaras ziņā pusfinālā, pārspējot Rangers ar 12–4 (6–1, 6–3), 1959.–1960. gada sezonā. Minhenes "Bayern" pieder rekords Čempionu līgas ērā, 2012.–2013. gada sezonā ar 7–0 (4–0 mājās, 3–0 viesos) pārspējot Barcelona.

 Uzvarētāja noskaidrošana 

 Soda sitienu sērija 

 Pirmā soda sitienu sērija finālā notika starp Liverpool un Roma, 1984. gada finālā, spēlei noslēdzoties neizšķirti, 1–1, pēc papildlaika. "Roma" futbolists, Agostino Di Bartolomei, bija pirmais, kurš guva vārtus, savukārt, "Liverpool" spēlētājs, Stīvs Nikols, bija pirmais, kurš netrāpīja. "Liverpool" izcīnīja uzvaru ar 4–2, Alanam Kenedijam realizējot izšķirošo soda sitienu. Kenedijs arī guva uzvaras vārtus 1981. gada finālā.
 Vienpadsmit fināli tika izšķirti pēc soda sitienu sērijas. Liverpool ir vienīgā komanda, kas uzvarējusi vairāk nekā vienu reizi (1984. un 2005. gadā), savukārt, Juventus, AC Milan, Minhenes "Bayern" un Chelsea uzvarējušas vienreiz un zaudējušas vienreiz. Neviena komanda nav zaudējusi divas reizes.
 Barcelona, Minhenes "Bayern" un Madrides "Atlético" ir vienīgās komandas, kas vienā sezonā piedalījušās divās soda sitienu sērijās. 1985.–1986. gadā "Barcelona" pusfinālā pārspēja IFK Göteborg, bet finālā piekāpās Steaua București. 2011.–2012. gadā Minhenes "Bayern" pusfinālā pārspēja Madrides "Real", bet finālā zaudēja Chelsea. 2015.–2016. gadā Madrides "Atlético" astotdaļfinālā pārspēja PSV Eindhoven, bet finālā zaudēja Madrides "Real".
 Spēles, kuras beidzās pēc soda sitienu sērijas visa turnīra laikā:
 Everton 4–3 Borussia Mönchengladbach (1970–71, otrā kārta)
 Celtic 4–5 Inter Milan (1971–72, pusfināls)
 Atvidabergs FF 3–4 Bayern Munich (1973–74, pirmā kārta)
 Újpest 4–3 Spartak Trnava (1973–74, ceturtdaļfināls)
 1. FC Magdeburg 1–2 Malmö FF (1975–76, first round)
 Torpedo Moscow 1–4 Benfica (1977–78, pirmā kārta)
 Juventus 3–0 Ajax (1977–78, ceturtdaļfināls)
 Dynamo Dresden 5–4 Partizan (1978–79, pirmā kārta)
 Liverpool 4–2 Roma (1983–84, fināls)
 BFC Dynamo 5–4 Aberdeen (1984–85, pirmā kārta)
 Dnipro Dnipropetrovsk 3–5 Bordeaux (1984–85, ceturtdaļfināls)
 Barcelona 5–4 IFK Göteborg (1985–86, pusfināls)
 Steaua București 2–0 Barcelona (1985–86, fināls)
 Juventus 1–3 Real Madrid (1986–87, otrā kārta)
 PSV Eindhoven 6–5 Benfica (1987–88, fināls)
 Neuchâtel Xamax 3–0 Larisa (1988–89, otrā kārta)
 Red Star Belgrade 2–4 Milan (1988–89, otrā kārta)
 Spartak Moscow 5–3 Napoli (1990–91, otrā kārta)
 Malmö FF 4–5 Dynamo Dresden (1990–91, otrā kārta)
 Red Star Belgrade 5–3 Marseille (1990–91, fināls)
 Ajax 2–4 Juventus (1995–96, fināls)
 Bayern Munich 5–4 Valencia (2000–01, fināls)
 Juventus 2–3 Milan (2002–03, fināls)
 PSV Eindhoven 4–2 Lyon (2004–05, ceturtdaļfināls)
 Milan 2–3 Liverpool (2004–05, fināls)
 Liverpool 4–1 Chelsea (2006–07, pusfināls)
 Sevilla 2–3 Fenerbahçe (2007–08, astotdaļfināls)
 Porto 1–4 Schalke 04 (2007–08, astotdaļfināls)
 Manchester United 6–5 Chelsea (2007–08, fināls)
 Roma 6–7 Arsenal (2008–09, astotdaļfināls)
 APOEL 4–3 Lyon (2011–12, astotdaļfināls)
 Real Madrid 1–3 Bayern Munich (2011–12, pusfināls)
 Bayern Munich 3–4 Chelsea (2011–12, fināls)
 Atlético Madrid 3–2 Bayer Leverkusen (2014–15, astotdaļfināls)
 Atlético Madrid 8–7 PSV Eindhoven (2015–16, astotdaļfināls)
 Real Madrid 5–3 Atlético Madrid (2015–16, fināls)
 Arsenal 4–2 Porto (2023–24, astotdaļfināls)
 Atlético Madrid 3–2 Inter Milan (2023–24, astotdaļfināls)
 Manchester City 3–4 Real Madrid (2023–24, ceturtdaļfināls)
 Četrām komandām ir bijušas četras soda sitienu sērijas: Madrides "Atlético", Minhenes "Bayern", "Juventus" un Madrides "Real".
 "Liverpool" (no trim), "Atlético Madrid" (no četrām), Minhenes "Bayern" (no četrām) un Madrides "Real" (no četrām) ir vienīgās komandas, kas uzvarējušas trīs soda sitienu sērijās.
 Sešas komandas zaudējušas divās soda sitienu sērijās: "Ajax" (divās no divām), "Juventus" (divās no četrām), "Roma" (divās no divām), "Chelsea" (divās no trim), "Lyon" (divās no divām) un "Porto" (divās no divām). "Ajax", "Roma", "Lyon" un "Porto" ir vienīgās komandas, kas spēlējušas vairākās sērijās un nav spējušas uzvarēt nevienā.

 Papildlaiks 

 Madrides "Real" pieder rekords (13 spēles), kad bijis nepieciešams papildlaiks, lai noskaidrotu uzvarētāju; deviņos no tiem uzvarētājs tika noskaidrots papildlaikā, un četros bija nepieciešama soda sitienu sērija.
 Četri klubi finālspēlēs trīs reizes spēlējuši papildlaikā:
 Madrides "Real" (1958, 2014 un 2016)
 AC Milan (1958, 2003 un 2005)
 Minhenes "Bayern" (1974, 2001 un 2012)
 Madrides "Atletico" (1974, 2014 un 2016)
 Septiņpadsmit finālspēlēs ticis aizvadīts papildlaiks. Viens tika pārspēlēts un vienpadsmit bija nepieciešama soda sitienu sērija, bet atlikušie pieci tika izšķirti pēc 120 minūtēm:
 Madrides "Real" pārspēja "AC Milan" ar 3–2, 1958. gadā
 Manchester United pārspēja Benfica ar 4–1, 1968. gadā
 Feyenoord pārspēja Celtic ar 2–1, 1970. gadā
 Barcelona pārspēja Sampdoria ar 1–0, 1992. gadā
 Madrides "Real" pārspēja Madrides "Atletico" ar 4–1, 2014. gadā

 Visvairāk vārtu spēlē 

 Visvairāk gūto vārtu vienā mačā visās Eiropas kausa/Čempionu līgas sezonās ir četrpadsmit, kas notika, kad Feyenoord pirmajā kārtā ar 12–2 pārspēja KR Reykjavík, 1969.–1970. gada sezonā.
 Čempionu līgas ērā visvairāk vienā mačā gūto vārtu ir divpadsmit, kas notika, kad Dortmundes "Borussia" ar 8–4 pārspēja Varšavas "Legia", 2016.–2017. gada sezonas grupu turnīrā.
 Minhenes "Bayern" 2019.–2020. gada sezonas ceturtdaļfinālā uzvarēja Barcelona ar 8–2. Ar desmit vārtiem, šī ir rezultatīvākā individuālā izslēgšanas spēle Čempionu līgas ērā.
 Madrides "Real" 1960. gada finālā uzvarēja Frankfurtes "Eintracht" ar 7–3. Ar desmit vārtiem, šis ir rezultatīvākais fināls gan Eiropas kausā, gan Čempionu līgā.
 Ar sešiem vārtiem, neizšķirtā, 3–3, starp Milan un Liverpool, 2005. gada finālā, ir rezultatīvākais fināls Čempionu līgas ērā.

 Rezultatīvākie neizšķirti 

 Rezultatīvākais neizšķirts Eiropas kausa/Čempionu līgas spēlē bija astoņi vārti (pa četriem vārtiem katrai komandai), un tas notika piecas reizes:
 Vörös Lobogó 4–4 Reims, 1955.–1956. gada ceturtdaļfinālā
 Hamburger SV 4–4 Juventus, 2000.–2001. gada pirmajā grupu turnīrā
 Chelsea 4–4 Liverpool, 2008.–2009. gada ceturtdaļfinālā
 Bayer Leverkusen 4–4 Roma, 2015.–2016. gada grupu turnīrā
 Chelsea 4–4 Ajax, 2019.–2020. gada grupu turnīrā

 Atgriešanās 

 Grupu turnīrs 

 Tikai divas komandas pēc zaudējuma pirmajās trīs spēlēs ir spējušas izkļūt no grupu turnīra:
 Ņūkāslas "United" 2002.–2003. gadā: Ņūkāslas komandas pēdējā spēlē, pret Feyenoord, Kreiga Belamija vārti otrā puslaika kompensācijas laika pirmajā minūtē nodrošināja uzvaru ar 3–2 un vietu otrajā grupu turnīrā.
 Atalanta 2019.–2020. gadā: "Atalanta" spēja tikt tālāk, zaudējot pirmajos trīs mačos un nospēlējot ceturto neizšķirti.
 Juventus nospēlēja neizšķirti pirmajās piecās spēlēs, 1998.–1999. gadā
 Feyenoord nospēlēja neizšķirti pirmajās piecās spēlēs, 1999.–2000. gadā
 Liverpool zaudēja savā pirmajā spēlē un nospēlēja neizšķirti nākamajās četrās spēlēs, 2001.–2002. gada sezonas otrajā grupu turnīrā 
 Tikai trīs komandas ir izkļuvušas no grupu turnīra, neuzvarot nevienā no pirmajām četrām spēlēm:
 Maskavas "Lokomotiv" 2002.–2003. gada sezonā zaudēja trīs spēlēs un vienā nospēlēja neizšķirti (pirmais grupu turnīrs)
 Mančestras "City" 2014.–2015. gada sezonā piedzīvoja divus zaudējumus un divreiz nospēlēja neizšķirti
 Atalanta 2019.–2020. gada sezonā piedzīvoja trīs zaudējumus un vienreiz nospēlēja neizšķirti

 Divu spēļu izslēgšanas spēles 

 Tikai viena komanda izslēgšanas mača pirmajā spēlē zaudējusi ar četru vārtu starpību, tomēr, spējusi kvalificēties nākamajai kārtai:
 Barcelona ar 4–0 zaudēja Paris Saint-Germain 2016.–2017. gada astotdaļfināla pirmajā spēlē, bet atbildes spēlē uzvarēja ar 6–1, divu spēļu summā uzvarot ar 6–5
 Vēl viena komanda kādā brīdī izslēgšanas spēlē atpalika ar četru vārtu starpību, taču spēja kvalificēties nākamajai kārtai:
 Tottenham Hotspur bija iedzinējos ar 4–0 pret Górnik Zabrze pēc 48 minūtēm, 1961.–1962. gada sezonas priekšsacīkšu kārtas pirmajā spēlē, taču izdevās pabeigt spēli ar 4–2, otrajā spēlē uzvarot ar 8–1, divu spēļu summā triumfējot ar 10–5

 Viena spēle 

 Nevienai komandai nav izdevies izglābties no zaudējuma vienā spēlē, esot iedzinējos ar četru vai vairāk vārtu starpību.
 Komandas ir spējušas uzvarēt spēli, atpaliekot ar trīs vārtu starpību, trijos gadījumos:
 Brēmenes "Werder" bija iedzinējos ar 3–0 pret Anderlecht pēc 33 minūtēm, 1993.–1994. gada sezonas grupu turnīrā, taču spēja uzvarēt spēli ar 5–3
 Deportivo La Coruña bija zaudētājos ar 3–0 pret Paris Saint-Germain pēc 55 minūtēm, 2000.–2001. gada sezonas otrajā grupu turnīrā, taču spēja uzvarēt spēli ar 4–3
 Maccabi Haifa bija zaudētājos ar 3–0 pret Aktobe pēc 15 minūtēm, 2009.–2010. gada sezonas trešās kvalifikācijas kārtas atbildes spēlē, taču izdevās uzvarēt spēli ar 4–3 un divu spēļu summā tikt tālāk, ar rezultātu, 4–3
 Komandām ir izdevies panākt neizšķirtu, zaudējot ar trīs vārtu starpību, divpadsmit reizes:
 Vörös Lobogó bija zaudētājos ar 4–1 pret Reims pēc 52 minūtēm, 1955.–1956. gada ceturtdaļfināla atbildes spēlē, taču izdevās spēli pabeigt ar 4–4. Tomēr, "Reims" vienalga tika tālāk, uzvarot ar 8–6, divu spēļu summā
 Red Star Belgrade bija zaudētājos ar 3–0 pret Manchester United pēc 31 minūtes, 1957.–1958. gada ceturtdaļfināla atbildes spēlē, taču izdevās pabeigt spēli ar rezultātu, 3–3. Tomēr, "Manchester United" vienalga tika tālāk, uzvarot ar 5–4, divu spēļu summā
 Panathinaikos bija zaudētājos ar 3–0 pret Linfield pēc 26 minūtēm, 1984.–1985. gada otrās kārtas atbildes spēlē, taču izdevās pabeigt spēli ar 3–3 un tikt tālāk, ar 5–4, divu spēļu summā
 Liverpool bija zaudētājos ar 3–0 pret Basel pēc 29 minūtēm, 2002.–2003. gada pirmajā grupu turnīrā, taču izdevās pabeigt spēli ar 3–3
 Liverpool bija zaudētājos ar 3–0 pret Milan pēc 44 minūtēm, 2005. gada finālā, taču izdevās pabeigt spēli ar 3–3 un uzvarēt ar 3–2, soda sitienu sērijā
 Maccabi Tel Aviv bija zaudētājos ar 3–0 pret Basel pēc 32 minūtēm, 2013.–2014. gada trešās kvalifikācijas kārtas atbildes spēlē, taču izdevās pabeigt spēli ar 3–3. Tomēr, "Basel" vienalga tika tālāk, uzvarot ar 4–3, divu spēļu summā
 Anderlecht bija zaudētājos ar 3–0 pret Arsenal pēc 58 minūtēm, 2014.–2015. gada grupu turnīrā, taču izdevās pabeigt spēli ar 3–3
 Molde bija zaudētājos ar 3–0 pret Dinamo Zagreb pēc 22 minūtēm, 2015.–2016. gada trešās kvalifikācijas kārtas atbildes spēlē, taču izdevās pabeigt spēli ar 3–3. Tomēr, "Dinamo Zagreb" vienalga tika tālāk, pateicoties vairāk gūtajiem vārtiem izbraukumā 
 Beşiktaş bija zaudētājos ar 3–0 pret Benfica pēc 31 minūtes, 2016.–2017. gada grupu turnīrā, taču izdevās pabeigt spēli ar 3–3
 Sevilla bija zaudētājos ar 3–0 pret Liverpool pēc 30 minūtēm, 2017.–2018. gada grupu turnīrā, taču izdevās pabeigt spēli ar 3–3
 Chelsea bija zaudētājos ar 4–1 pret Ajax pēc 55 minūtēm, 2019.–2020. gada grupu turnīrā, taču izdevās pabeigt spēli ar 4–4
 Inter Milan bija zaudētājos ar 3–0 pret Benfica pēc 34 minūtēm, 2023.–2024. gada grupu turnīrā, taču izdevās pabeigt spēli ar 3–3

 Aizsardzība 

 Arsenal pieder rekords ar visvairāk pēc kārtas aizvadītām sausām spēlēm sacensībās — desmit, 2005.–2006. gada sezonā. No 2005. gada  septembra līdz 2006. gada maijam komanda neielaida vārtus 995 minūtes. Šis periods sākās pēc Markusa Rozenberga vārtiem Ajax labā, grupu turnīra otrās kārtas spēles 71. minūtē, turpinājās ar četrām grupu turnīra spēlēm un sešām spēlēm izslēgšanas kārtā, noslēdzoties ar Samuela Eto'o vārtiem Barcelona labā, 76. minūtē, finālā. Šīs minūtes tika sadalītas starp diviem vārtsargiem: Jenss Lēmans (648 minūtes) un Manuels Almunja (347 minūtes).
 Aston Villa (9 spēlēs, 1981.–1982. gadā) un Milan (12 spēlēs, 1993.–1994. gadā) pieder rekords kā komandai, kura ielaidusi vismazāk vārtu, uzvarot Eiropas kausā, ielaižot tikai divus vārtus. Turklāt, "Milan" sasniedza visu laiku zemāko ielaisto vārtu attiecību sacensību vēsturē (0,16), uzvarot Čempionu līgā.
 Madrides "Real" pieder Čempionu līgas uzvarētāju komandas rekords visvairāk ielaisto vārtu ziņā, 1999.–2000. gadā 17 mačos ielaižot 23 vārtus.
 Benfica sasniedza visu laiku augstāko ielaisto vārtu attiecību sacensību vēsturē (1,57), uzvarot Eiropas kausā. Klubs septiņos mačos ielaida 11 vārtus, 1961.–1962. gada sezonā.
 "Benfica" pieder rekords kā finālistiem ar vismazāko ielaistu vārtu skaitu, 1987.–1988. gada sezonā ielaižot tikai vienus vārtus.
 Mančestras "United" pieder rekords kā komandai, kura visilgāk nav ielaidusi vārtus sākot no kampaņas sākuma – 481 minūti, 2010.–2011. gada sezonā. Šis posms beidzās ar Pablo Ernandesa vārtiem Valencia labā, pēc 32 spēlētām minūtēm, grupu turnīra sestajā kārtā.
 Tajā sezonā klubs arī kļuva par vienīgo komandu, kas vienā Čempionu līgas kampaņā aizvadījusi sešas izbraukuma spēles, neielaižot vārtus.

 Vārtu gūšanas rekordi 

 Barcelona pieder rekords gūto vārtu ziņā vienas sezonas laikā, 1999.–2000. gadā gūstot 45 vārtus 16 mačos. Ieskaitot kvalifikācijas posmus, Liverpool pieder šis rekords, 2017.–2018. gadā gūstot 47 vārtus 15 mačos.
 Minhenes "Bayern" pieder rekords visvairāk gūto vārtu ziņā kā Čempionu līgas uzvarētājiem, 2019.–2020. gadā gūstot 43 vārtus 11 mačos.
 Madrides "Real" pieder rekords kā komandai ar visu laiku augstāko gūto vārtu attiecību spēlē (4,4) kā Eiropas kausa uzvarētājiem, gūstot 31 vārtus 7 mačos, 1959.–1960. gadā.
 PSV Eindhoven pieder rekords kā Eiropas kausa uzvarētājiem ar mazāko gūto vārtu skaitu, gūstot 9 vārtus 9 mačos, 1987.–1988. gadā. Turklāt, klubs sasniedza visu laiku zemāko gūto vārtu attiecību sacensību vēsturē (1).
 Madrides "Real" pieder rekords kā titula ieguvēju komandai, kurā ir visvairāk spēlētāju, kas guvuši vismaz vienus vārtus vienā sezonā, kad 2001.–2002. gada sezonā četrpadsmit spēlētāji guva vismaz vienus vārtus.
 Menhengladbahas "Borussia" pieder rekords kā komandai, kurā vienas spēles laikā visvairāk spēlētāji guvuši vārtus, kad 1970. gada 22. septembrī astoņi spēlētāji guva vārtus pret EPA Larnaca.
 Madrides "Real" ir pirmais klubs, kurš guvis 1000. vārtus sacensību vēsturē, kad Karims Benzemā 14. minūtē guva pirmos vārtus savas komandas uzvarā, ar 2–1, pret Doneckas "Shakhtar", grupu turnīra ceturtajā kārtā, 2021.–2022. gada sezonā.

 Savstarpējās spēles 

 Minhenes "Bayern" un Madrides "Real" savā starpā tikušās visvairāk reižu – 28 gadījumos.
 Anglijas klubi, Liverpool un Chelsea, savā starpā tikušās visvairāk sezonās pēc kārtas – piecās, laika posmā no 2004.–2005. līdz 2008.–2009. gadam, savukārt, Spānijas komandas, Madrides "Real" un Madrides "Atlético", savā starpā tikušās četrās sezonas pēc kārtas, no 2013.–2014. līdz 2016.–2017. gadam, ieskaitot 2014. un 2016. gada finālus.

 Soda sitieni 

 Madrides "Real" ir klubs ar visvairāk piešķirtiem soda sitieniem Čempionu līgā, ar 58. Viņi ir arī klubs, kuram ir visvairāk pieļauto soda sitienu – 35.
 Sevilla un Red Bull Salzburg spēlē, 2021.–2022. gada grupu turnīrā, tika nozīmēti četri soda sitieni (trīs "Salzburg" un viens "Sevilla"), no kuriem divi tika realizēti.
 2001. gada fināls ir fināls ar lielāko soda sitienu skaitu turnīra vēsturē, kurā tika nozīmēti trīs soda sitieni, no kuriem divi tika realizēti. Turklāt, spēle beidzās pēc soda sitienu sērijas.
 Turnīra finālos izpildīti septiņpadsmit soda sitieni, no kuriem divpadsmit realizēti un pieci netrāpīti:
  1957: Alfredo di Stefano, 69. minutē, Real Madrid rindās, pret Fiorentina
  1959: Enrike Mateoss, 16. minutē, Real Madrid rindās, pret Reims
  1960: Ferencs Puškāšs, 56. minutē, Real Madrid rindās, pret Eintracht Frankfurt
  1962: Eusebiu, 64. minutē, Benfica rindās, pret Real Madrid
  1967: Sandro Macola, 7. minutē, Inter Milan rindās, pret Celtic
  1969: Velibors Vasovičs, 60. minutē, Ajax rindās, pret Milan
  1977: Fils Nīls, 82. minutē, Liverpool rindās, pret Borussia Mönchengladbach
  1985: Mišels Platinī, 58. minutē, Juventus rindās, pret Liverpool
  2001: Gaiska Mendjeta, 2. minutē, Valencia rindās, pret Bayern Munich
  2001: Mehmets Šolls, 5. minutē, Bayern Munich rindās, pret Valencia
  2001: Štefans Efenbergs, 50. minutē, Bayern Munich rindās, pret Valencia
  2005: Šavi Alonso, 60. minutē, Liverpool rindās, pret Milan
  2012: Arjens Robens, 95. minutē, Bayern Munich rindās, pret Chelsea
  2013: Ilkajs Gindogans, 68. minutē, Borussia Dortmund rindās, pret Bayern Munich
  2014: Krištianu Ronaldu, 120. minutē, Real Madrid rindās, pret Atlético Madrid
  2016: Antuāns Griezmans, 47. minutē, Atlético Madrid rindās, pret Real Madrid
  2019: Mohameds Salāhs, 2. minutē, Liverpool rindās, pret Tottenham Hotspur

 Trofejas aizstāvēšana 

 Kopumā aizvadīti 69 turnīri: 37 Eiropas kausa ērā (1955–56 līdz 1991–92) un 32 Čempionu līgas ērā (1992–93 līdz 2023–24). 15 no 68 mēģinājumiem aizstāvēt trofeju (22,05%) bijuši veiksmīgi, sadalot starp astoņām komandām. Tie ir:
 Madrides "Real", sešos mēģinājumos no četrpadsmit (1956–57, 1957–58, 1958–59, 1959–60, 2016–17, 2017–18)
 Benfica, vienā mēģinājumā no diviem (1961–62)
 Milānas "Inter", vienā mēģinājumā no trim (1964–65)
 Ajax, divos mēģinājumos no četriem (1971–72, 1972–73)
 Minhenes "Bayern", divos mēģinājumos no sešiem (1974–75, 1975–76)
 Liverpool, vienā mēģinājumā no sešiem (1977–78)
 Notingemas "Forest", vienā mēģinājumā no diviem (1979–80)
 AC Milan, vienā mēģinājumā no septiņiem (1989–90)
 Tikai vienai komandai Čempionu līgas ērā izdevies nosargāt trofeju: Madrides "Real" (divas reizes), kas uzvarēja 2015.–16., 2016.–17. un 2017.–18. gadu sezonās.

 Disciplīna 

 Juventus pieder visvairāk sarkano kartīšu rekords, ar 28.
 2015.–2016. gada sezonas astotdaļfināla atbildes spēlē, starp Minhenes "Bayern" un "Juventus", tika parādītas visvairāk dzeltenās kartītes – 12.

 Vārtu guvumi savos vārtos 

 Madrides "Real" pieder rekords ar visvairāk vārtu guvumiem savos vārtos – 12.
 Mačs starp Astana un Galatasaray, 2015.–2016. gada grupu turnīrā, ir spēle ar visvairāk vārtu guvumiem savos vārtos, ar 3.

 Fināli 

 Tikai viens komandu pāris savā starpā spēlējuši trijos finālos:
 Madrides "Real" pret Liverpool (1981. gadā zaudēja ar 0–1, 2018. gadā uzvarēja ar 3–1, 2022. gadā uzvarēja ar 1–0)
 Astoņi citi komandu pāri spēlējuši savā starpā divos finālos:
 Madrides "Real" pret Reims (1956. gadā uzvarēja ar 4–3 un 1959. gadā uzvarēja ar 2–0)
 AC Milan pret Benfica (1963. gadā uzvarēja ar 2–1 un 1990. gadā uzvarēja ar 1–0)
 AC Milan pret Ajax (1969. gadā uzvarēja ar 4–1 un 1995. gadā zaudēja ar 0–1)
 Ajax pret Juventus (1973. gadā uzvarēja ar 1–0 un 1996. gadā zaudēja ar 1–1 (2–4 soda sitienu sērijā))
 Liverpool pret AC Milan (2005. gadā uzvarēja ar 3–3 (3–2 soda sitienu sērijā) un 2007. gadā zaudēja ar 1–2)
 Barcelona pret Manchester United (2009. gadā uzvarēja ar 2–0 un 2011. gadā uzvarēja ar 3–1)
 Madrides "Real" pret Madrides "Atlético" (2014. gadā uzvarēja ar 4–1 (pēc papildlaika) un 2016. gadā uzvarēja ar 1–1 (5–3 soda sitienu sērijā))
 Madrides "Real" pret Juventus (1998. gadā uzvarēja ar 1–0 un 2017. gadā uzvarēja ar 4–1)
 Tikai četri klubi ir aizvadījuši finālu savā mājas stadionā:
 Madrides "Real" (1957), Milānas "Inter" (1965), Roma (1984) un Minhenes "Bayern" (2012)
 Roma (1984) un Minhenes "Bayern" (2012) ir vienīgie klubi, kas finālā zaudējuši savā laukumā.
 12 reizes fināla norises vieta bija finālista dzimtene:
  (3x): Inter Milan (1965. gadā San Siro, Milānā); Roma (1984. gadā Stadio Olimpico, Romā); Juventus (1996. gadā Stadio Olimpico, Romā)
  (3x): Manchester United (1968. un 2011. gadā Vembli stadionā, Londonā); Liverpool (1978. gadā Vembli stadionā, Londonā)
  (2x): Real Madrid (1957. gadā Santiago Bernabéu, Madridē); Barcelona (1986. gadā Ramón Sánchez Pizjuán, Seviljā)
  (2x): Borussia Dortmund (1997. gadā Olympiastadion, Minhenē); Bayern Munich (2012. gadā Allianz Arena, Minhenē)
  (1x): Reims (1956. gadā France Parc des Princes, Parīzē)
  (1x): Ajax (1972. gadā De Kuip, Roterdamā)
 No 12 reizēm, 7 klubi ir uzvarējuši finālā savā dzimtenē:
 Real Madrid (1957), Inter Milan (1965), Manchester United (1968), Ajax (1972), Liverpool (1978), Juventus (1996) un Borussia Dortmund (1997)
 Mančestras "United" ir vienīgais klubs, kurš savā dzimtenē divas reizes aizvadījis finālu, uzvarot (1968) un zaudējot (2011).

 Tautības 

 Trīs klubi ir uzvarējuši Eiropas kausā/Čempionu līgā, laukumā spēlējot vienas tautības spēlētājiem:
 Benfica divas reizes uzvarēja sacensībās (1961. un 1962. gadā) ar komandu, kurā bija tikai portugāļu spēlētāji, lai gan daži no viņiem bija dzimuši Portugāles Āfrikas kolonijās, tolaik Portugāles aizjūras provincēs, bet tagad neatkarīgās valstīs.
 Celtic uzvarēja sacensībās 1967. gadā, kad visi komandas spēlētāji bija dzimuši 30 jūdžu rādiusā no Celtic Park, viņu mājvietas.
 Steaua București uzvarēja 1986. gadā ar komandu, kurā bija tikai spēlētāji no Rumānijas.
 Tiek uzskatīts, ka Arsenal ir pirmais klubs Čempionu līgas vēsturē, kurā vienlaicīgi laukumā spēlējuši 11 dažādu tautību spēlētāji, 2006. gada 13. septembrī, izbraukumā, ar 2–1 uzvarot Hamburger SV. "Arsenal" komanda, 28. minūtē nomainot Kolo Turē, bija: Jenss Lēmans (Vācija), Emanuels Ebuē (Kotdivuāra), Johans Džurū (Šveice), Džastins Hoits (Anglija), Viljams Galā (Francija), Tomāšs Rosickis (Čehija), Žilbertu Silva (Brazīlija), Sesks Fabregass (Spānija), Aļaksandrs Hļebs (Baltkrievija), Emanuels Adebajors (Togo) un Robins van Persijs (Nīderlande).

 Valstis 

 Astoņas reizes turnīra finālā ir piedalījušās divas komandas no vienas valsts:
  2000: Real Madrid 3–0 Valencia
  2003: Milan 0–0 (3–2 s.s.s.) Juventus
  2008: Manchester United 1–1 (6–5 s.s.s.) Chelsea
  2013: Bayern Munich 2–1 Borussia Dortmund
  2014: Real Madrid 4–1 (pap.) Atlético Madrid
  2016: Real Madrid 1–1 (5–3 s.s.s.) Atlético Madrid
  2019: Liverpool 2–0 Tottenham Hotspur
  2021: Chelsea 1–0 Manchester City
 Vācija ir valsts ar lielāko dalībnieku skaitu sacensību vēsturē (ieskaitot Rietumvāciju un Austrumvāciju), ieskaitot kvalifikācijas kārtas, ar 28 klubiem:
 Rot-Weiss Essen, Borussia Dortmund, Wismut Karl Marx Stadt, Schalke 04, ASK Vorwärts Berlin, Eintracht Frankfurt, Hamburger SV, 1. FC Nürnberg, Carl Zeiss Jena, Chemie Leipzig, 1. FC Köln, Werder Bremen, 1860 Munich, Eintracht Braunschweig, Borussia Mönchengladbach, Dynamo Dresden, Bayern Munich, 1. FC Magdeburg, BFC Dynamo, VfB Stuttgart, Hansa Rostock, 1. FC Kaiserslautern, Bayer Leverkusen, Hertha BSC, VfL Wolfsburg, RB Leipzig, TSG Hoffenheim un Union Berlin
 Četrām valstīm ir bijis lielākais dalībnieku skaits sacensībās vienā sezonā, ieskaitot kvalifikācijas kārtas, katrai pa pieciem:
 Spānija (četras reizes) 2015.–2016. gadā (Madrides "Atlético", Barcelona, ​​Madrides "Real", Sevilla un Valencia), 2016.–2017., 2021.–2022. gadā (Madrides "Atlético", Barcelona, ​​Madrides "Real", Sevilla un Villarreal) un 2023.–2024. gadā (Madrides "Atlético", Barcelona, ​​Madrides "Real", Real Sociedad un Sevilla)
 Anglija (divas reizes) 2005.–2006. gadā (Arsenal, Chelsea, Everton, Liverpool un Manchester United) un 2017.–2018. gadā (Chelsea, Liverpool, Mančestras "City", Manchester United un Totenhemas "Hotspur")
 Vācija (divas reizes) 2022.–2023. gadā (Leverkūzenes "Bayer", Minhenes "Bayern", Dortmundes "Borussia", Frankfurtes "Eintracht" un RB Leipzig) un 2024.–2025. gadā (Leverkūzenes "Bayer", Minhenes "Bayern", Dortmundes "Borussia", RB Leipzig un VfB Stuttgart)
 Itālija 2024.–2025. gadā (Atalanta, Bologna, Inter Milan, Juventus un AC Milan)
 Visos iepriekšminētajos gadījumos, izņemot Angliju, 2005.–2006. gadā un Spāniju, 2016.–2017. gadā, visas piecas komandas piedalījās grupu turnīrā.
 2017.–2018. gadā Anglija kļuva par pirmo valsti, kurai izslēgšanas fāzē bija pieci pārstāvji: Chelsea, Liverpool, Manchester City, Manchester United un Tottenham Hotspur.
 2007.–2008. gadā Anglija kļuva par pirmo valsti, kurai ceturtdaļfinālā bija četri pārstāvji: Arsenal, Chelsea, Liverpool un Manchester United. Tāpat bija arī 2008.–2009. gada sezonā, kad piedalījās tās pašas četras komandas, bet 2018.–2019. gadā – Liverpool, Manchester City, Manchester United un Tottenhem Hotspur.
 Trīs valstīm ir bijis lielākais pārstāvju skaits pusfinālā vienā sezonā, katrai pa trim:
 Spānijai, 1999.–2000. gadā (Madrides "Real", Barcelona un Valencia)
 Itālijai, 2002.–2003. gadā (Milānas "Inter", AC Milan un Juventus)
 Anglijai (trīs reizes), 2006.–2007., 2007.–2008. (Manchester United, Chelsea un Liverpool) un 2008.–2009. (Manchester United, Chelsea un Arsenal)
 Spānijas komandas ir izcīnījušas visvairāk titulu, ar divdesmit uzvarām, kuras sadalītas starp divām komandām: Madrides "Real" (piecpadsmit) un Barcelona (piecas).
 Spānijas komandas visvairāk reižu ir piedalījušās finālā – 31 (astoņpadsmit Madrides "Real", astoņas Barcelona, ​​trīs Madrides "Atlético" un divas Valencia).
 Anglijai ir visvairāk dažādu turnīra uzvarētāju – seši: Manchester United, Liverpool, Nottingham Forest, Aston Villa, Chelsea un Manchester City.
 Anglijai ir arī visvairāk dažādu finālistu – deviņi: seši uzvarētāji, kā arī Leeds United, Arsenal un Tottenhem Hotspur.
 Anglijai ir arī visvairāk dažādu pusfinālistu – desmit: deviņi finālisti, kā arī Derby County.
 Anglijai ir visvairāk titulu pēc kārtas – tās klubi ir izcīnījuši titulu sešās sezonās pēc kārtas, no 1976.–1977. līdz 1981.–1982. gadam. Spānija seko ar piecām sezonām pēc kārtas, divos gadījumos, no 1955.–1956. līdz 1959.–1960. gadam un no 2013.–2014. līdz 2017.–2018. gadam, pēc tam Nīderlande, četrus gadus pēc kārtas, no 1969.–1970. līdz 1972.–1973. gadam.

 Pilsētas 

 Divos gadījumos turnīra finālā piedalījās divas komandas no vienas pilsētas:
 2014 (Madride): Madrides "Real" pret Madrides "Atlético"
 2016 (Madride): Madrides "Real" pret Madrides "Atlético"
 Tikai no divām pilsētām turnīrā uzvarējušas divas komandas:
 Milāna: Inter Milan (1964, 1965, 2010) un AC Milan (1963, 1969, 1989, 1990, 1994, 2003, 2007)
 Mančestra: Manchester City (2023) un Manchester United (1968, 1999, 2008)
 Londona ir vienīgā pilsēta, kuru finālā pārstāvējušas trīs komandas: Arsenal (2006. gada finālisti), Chelsea (2008. gada finālisti, 2012. gada un 2021. gada uzvarētāji) un Tottenham Hotspur (2019. gada finālisti).
 Bez Milānas, Mančestras un Londonas, finālā ar divām komandām bijušas pārstāvētas vēl divas pilsētas:
 Madridi pārstāvējuši divi klubi deviņpadsmit finālos – ar piecpadsmit uzvarām (1956, 1957, 1958, 1959, 1960, 1966, 1998, 2000, 2002, 2014, 2016, 2017, 2018, 2022, 2024) un trim zaudējumiem (1962, 1964, 1981) – Madrides "Real", un trim zaudējumiem – Madrides "Atlético" (1974, 2014, 2016).
 Belgradu pārstāvējuši Partizan (1966. gada finālisti) un Red Star Belgrade (1991. gada uzvarētāji).
 Stambula ir vienīgā pilsēta, kuru grupu turnīrā pārstāvējušas četras komandas: Beşiktaş, Fenerbahçe, Galatasaray un İstanbul Başakşehir.
 Vienā sezonā tikai divas pilsētas grupu turnīrā pārstāvējušas trīs komandas:
 Atēnas: Olympiacos, Panathinaikos un Atēnu AEK, 2003.–2004. gada sezonā
 Londona: Chelsea, Arsenal un Tottenham Hotspur, 2010.–2011. gada sezonā
 Anglija ir vienīgā valsts ar komandām no piecām pilsētām, kuras uzvarējušas turnīrā:
 Liverpūle: Liverpool
 Mančestra: Manchester United, Manchester City
 Notingema: Nottingham Forest
 Birmingema: Aston Villa
 Londona: Chelsea

 Specifiski grupu turnīra un līgas fāzes rekordi 

 Visvairāk gūto vārtu grupu turnīrā: 25
 Paris Saint-Germain (2017–18)
 Vismazāk gūto vārtu grupu turnīrā: 0
 Deportivo La Coruña (2004–05)
 Maccabi Haifa (2009–10)
 Dinamo Zagreb (2016–17)
 Vismazāk ielaisto vārtu grupu turnīrā: 1
 AC Milan (1992–93)
 Ajax (1995–96)
 Juventus (1996–97 un 2004–05)
 Villarreal (2005–06)
 Liverpool (2005–06)
 Chelsea (2005–06)
 Manchester United (2010–11)
 Monaco (2014–15)
 Paris Saint-Germain (2015–16)
 Barcelona (2017–18)
 Manchester City (2020–21)
 Visvairāk ielaisto vārtu grupu turnīrā: 24
 BATE Borisov (2014–15)
 Legia Warsaw (2016–17)
 Viktoria Plzeň (2022–23)
 Lielākā vārtu starpība grupu turnīrā: +21
 Paris Saint-Germain (2017–18)
 Zemākā vārtu starpība grupu turnīrā: –22
 BATE Borisov (2014–15)
 Mazākais punktu skaits, uzvarot grupā: 8
 Juventus (1998–99)
 Lielākais punktu skaits, paliekot pēdējiem grupā: 7
 Ajax (1998–99)
 Monaco (2000–01) (pirmais grupu turnīrs)
 Juventus (2001–02) (otrais grupu turnīrs)
 Deportivo La Coruña (2002–03) (otrais grupu turnīrs)
 Anderlecht (2003–04)
 Dynamo Kyiv (2003–04)
 Copenhagen (2006–07)
 CSKA Moscow (2018–19)
 Zenit Saint Petersburg (2019–20)

 Uzvaras visās spēlēs 
Līdz 2023.–2024. gada sezonai, deviņi klubi ir uzvarējuši visās spēlēs grupu turnīrā, trīspadsmit reizes. Madrides "Real" un Minhenes "Bayern" to paveikušas visvairāk, trīs reizes, un pēdējie ir arī vienīgais klubs, kas to paveicis divreiz pēc kārtas. Visas tālāk norādītās komandas iepriekšējā grupu turnīra formātā izcīnīja sešas uzvaras. Līdz šim nevienam klubam nav izdevies uzvarēt visos astoņos mačos, kopš jauninājumu ieviešanas, 2024.–2025. gada sezonā:

 AC Milan, 1992–93 (sasniedza finālu)
 Paris Saint-Germain, 1994–95 (sasniedza pusfinālu)
 Maskavas "Spartak", 1995–96 (sasniedza ceturtdaļfinālu)
 Barcelona, ​​2002–03 (pirmais grupu turnīrs) (sasniedza ceturtdaļfinālu)
 Madrides "Real" to paveikusi trīsreiz – 2011.–2012. gadā, 2014.–2015. gadā (abas reizes sasniedza pusfinālu) un 2023.–2024. gadā (kļuva par otro komandu, kas uzvarējusi turnīrā, uzvarot visas grupu turnīra spēles).
 Minhenes "Bayern" to paveikusi trīsreiz – 2019.–2020. gadā (kļuva par pirmo komandu, kas uzvarējusi turnīrā, uzvarot visas grupu turnīra spēles), 2021.–2022. gadā un 2022.–2023. gadā (abas reizes sasniedza ceturtdaļfinālu).
 Liverpool, 2021–22 (sasniedza finālu)
 Ajax, 2021–22 (sasniedza astotdaļfinālu)
 Manchester City, 2023–24 (sasniedza ceturtdaļfinālu)

 Neizšķirti visās spēlēs 
Tikai viens klubs visas savas spēles grupu turnīrā ir nospēlējis neizšķirti:

 AEK Athens, 2002–03 (pirmais grupu turnīrs)

 Trīs vārti katrā spēlē 

 2023. gada 13. decembrī Mančestras "City" ar 3–2 uzvarēja Belgradas "Red Star", kļūstot par pirmo komandu, kas to paveikusi.
 Sešas citas komandas deviņas reizes spējušas gūt vismaz divus vārtus katrā grupu turnīra mačā:
 2010. gada 7. decembrī Tottenham Hotspur nospēlēja neizšķirti, 3–3, pret Twente, un kļuva par pirmo komandu, kas to paveikusi.
 Minhenes "Bayern" to pašu atkārtoja jau nākamajā dienā, pārspējot Basel, ar 3–0. 2019. gada 11. decembrī "Bayern" ar 3–1 uzvarēja "Tottenham", atkārtojot šo panākumu otro reizi. 2021. gada 8. decembrī "Bayern" ar 3–0 uzvarēja Barcelona, atkārtojot šo panākumu trešo reizi. "Bayern" to paveica ceturto reizi, pēc uzvaras pār Milānas "Inter", ar 2–0, 2022. gada 1. novembrī, kļūstot par pirmo komandu, kas to paveikusi divās sezonās pēc kārtas.
 Barcelona to izdevās paveikt 2011. gada 6. decembrī, uzvarot BATE Borisov, ar 4–0.
 Madrides "Real" to paveica 2013. gada 10. decembrī, pārspējot Copenhagen, ar 2–0. 2016. gada 7. decembrī "Real" nospēlēja neizšķirti, 2–2, pret Dortmundes "Borussia", izdarot to otro reizi.
 Ajax to izdevās paveikt 2021. gada 7. decembrī, uzvarot Sporting CP, ar 4–2.
 Liverpool to paveica tajā pašā dienā, kad "Ajax", uzvarot AC Milan, ar 2–1.

 Visvairāk iegūto punktu, ar ko nav bijis pietiekami, lai izkļūtu no grupas 

 Paris Saint-Germain, 12 punkti 1997.–98. gadā (ierindojās trešajā vietā no sešiem otrās vietas ieguvējiem, tikai divi tika tālāk)
 Napoli, 12 punkti 2013.–14. gadā
 Rosenborg, 11 punkti 1997.–98. gadā (ierindojās ceturtajā vietā no sešiem otrās vietas ieguvējiem, tikai divi tika tālāk)
 Dynamo Kyiv, 10 punkti 1999.–2000. gadā (otrais grupu turnīrs) un 2004.–05. gadā
 Borussia Dortmund, 10 punkti 2002.–03. gadā (otrais grupu turnīrs)
 PSV Eindhoven, 10 punkti 2003.–04. gadā
 Olympiacos, 10 punkti 2004.–05. gadā
 Werder Bremen, 10 punkti 2006.–07. gadā
 Manchester City, 10 punkti 2011.–12. gadā
 Chelsea, 10 punkti 2012.–13. gadā
 CFR Cluj, 10 punkti 2012.–13. gadā
 Benfica, 10 punkti 2013.–14. gadā
 Porto, 10 punkti 2015.–16. gadā
 Ajax, 10 punkti 2019.–20. gadā

 Visvairāk iegūto punktu grupu turnīrā, neuzvarot grupā 

 Manchester City, 15 punkti 2013.–14. gadā (ierindojās otrajā vietā)
 Bayern Munich, 15 punkti 2017.–18. gadā (ierindojās otrajā vietā)
 Barcelona, 15 punkti 2020.–21. gadā (ierindojās otrajā vietā)
 Liverpool, 15 punkti 2022.–23. gadā (ierindojās otrajā vietā)
 Paris Saint-Germain, 14 punkti 2022–23. gadā (ierindojās otrajā vietā)
 Arsenal, 13 punkti 2014.–15. gadā (ierindojās otrajā vietā)
 Paris Saint-Germain, 13 punkti 2015.–16. gadā (ierindojās otrajā vietā)
 Real Madrid, 13 punkti 2017.–18. gadā (ierindojās otrajā vietā)
 Atlético Madrid, 13 punkti 2018.–19. gadā (ierindojās otrajā vietā)
 Sevilla, 13 punkti 2020.–21. gadā (ierindojās otrajā vietā)
 Porto, 13 punkti 2020.–21. gadā (ierindojās otrajā vietā)
 Chelsea, 13 punkti 2021.–22. gadā (ierindojās otrajā vietā)

 Vismazāk iegūto punktu, ar ko ir bijis pietiekami, lai izkļūtu no grupas 

 AC Milan, 5 punkti 1994.–95. gadā (3 uzvaras un 1 neizšķirts, atņemti 2 punkti, par uzvaru 2 punkti)
 Zenit Saint Petersburg, 6 punkti 2013.–14. gadā
 Roma, 6 punkti 2015.–16. gadā
 Legia Warsaw, 7 punkti 1995.–96. gadā
 Dynamo Kyiv, 7 punkti 1999.–2000. gadā
 Liverpool, 7 punkti 2001.–02. gadā (otrais grupu turnīrs)
 Lokomotiv Moscow, 7 punkti 2002.–03. gadā
 Werder Bremen, 7 punkti 2005.–06. gadā
 Rangers, 7 punkti 2005.–06. gadā
 Galatasaray, 7 punkti 2013.–14. gadā
 Basel, 7 punkti 2014.–15. gadā
 Atalanta, 7 punkti 2019.–20. gadā
 Atlético Madrid, 7 punkti 2021.–22. gadā

 Uzvara pēc spēlēšanas kvalifikācijas kārtā 
No trešās kvalifikācijas kārtas turnīrā uzvarējušas četras komandas:
 Manchester United, 1998.–99. gadā
 AC Milan, 2002.–03. un 2006.–07. gadā
 Liverpool, 2004.–05. gadā
 Barcelona, 2008.–09. gadā

 Visvairāk uzvaras izslēgšanas spēlēs 
Madrides "Real" pieder rekords ar visvairāk uzvarām izslēgšanas spēlēs sacensību vēsturē, kopā 117. Viņu pirmais panākums izslēgšanas spēlēs tika gūts pēc 7–0 uzvaras divu spēļu summā, pār Servette, 1955–1956. gada sezonas pirmajā kārtā, bet pēdējā uzvara bija ar 2–0, pret Dortmundes "Borussia", 2024. gada finālā.

 Gūti vārti visvairāk spēlēs pēc kārtas 
Madrides "Real" un Paris Saint-Germain dala Čempionu līgas rekordu visvairāk spēlēs pēc kārtas gūto vārtu ziņā, abām komandām 34 spēlēs pēc kārtas gūstot vismaz vienus vārtus. Madrides "Real" šis posms sākās ar neizšķirtu, 1–1, pusfināla atbildes spēlē, pret Barcelona, 2011. gada 3. maijā. Šī sērija turpinājās nākamo divu sezonu laikā, madridiešiem gūstot vārtus visos divpadsmit mačos abās 2011.–2012. un 2012.–2013. gada Čempionu līgas kampaņās. Pēc tam klubs guva vārtus pirmajās deviņās 2013.–2014. gada kampaņas spēlēs (sešās grupu turnīra spēles, abās astotdaļfināla spēlēs un ceturtdaļfināla pirmajā spēlē), sērijai beidzoties pēc 2–0 zaudējuma, izbraukumā, pret Dortmundes "Borussia", ceturtdaļfināla atbildes spēlē, 2014. gada 8. aprīlī.

"Paris Saint-Germain" sērija sākās 2016. gada 13. septembrī, ar neizšķirtu grupu turnīrā, 1–1, pret Arsenal. Šī sērija turpinājās ar vismaz vienu vārtu guvumu visās 24 spēlēs, kas tika aizvadītas 2016.–2017., 2017.–2018. un 2018.–2019. gada Čempionu līgas kampaņās (ieskaitot visas sešas grupu turnīra spēles un abas astotdaļfināla spēles). Pēc tam klubs guva vārtus visās sešās grupu turnīra spēlēs, abās astotdaļfināla spēlēs, kā arī vienā spēlē ceturtdaļfinālā un pusfinālā, 2019.–2020. gadā, sērijai noslēdzoties finālā, pēc zaudējuma Minhenes "Bayern", ar 0–1, 2020. gada 23. augustā.

 Visvairāk uzvaras pēc kārtas mājās 
Minhenes "Bayern" pieder rekords ar 21 uzvarētu spēli pēc kārtas Eiropas kausa ērā. Šī sērija sākās ar 2–0 uzvaru pret Saint-Étienne, 1969.–1970. gada pirmās kārtas pirmajā spēlē. Sērija beidzās ar neizšķirtu, 1–1, pret Liverpool, 1980.–1981. gada pusfināla atbildes spēlē. Čempionu līgas ērā rekords ir 16 spēles, un tas pieder arī Minhenes "Bayern". Sērija sākās ar 1–0 uzvaru pret Mančestras "City", 2014.–2015. gada grupu turnīra pirmajā mačā, sasniedzot 16. uzvaru, pārspējot Arsenal, 2016.–2017. gada astotdaļfinālā, ar 5–1, bet beidzās tās pašas sezonas ceturtdaļfinālā, ar 2–1 zaudējot Madrides "Real".

 Visvairāk uzvaras pēc kārtas izbraukumā 
Visvairāk uzvaras pēc kārtas izbraukumā Čempionu līgā (neskaitot neitrālās vietās aizvadītās spēles) ir septiņas, kas noticis divas reizes. Ajax bija pirmie, kas sasniedza šo skaitli; viņu sērija sākās ar 2–0 uzvaru grupu turnīrā, pret Madrides "Real", Santjago Bernabeu stadionā, 1995. gada 22. novembrī. Pēc tam viņi uzvarēja Dortmundes "Borussia", Westfalenstadion laukumā, ceturtdaļfinālā, un Panathinaikos, Atēnu olimpiskajā stadionā, pusfinālā. "Ajax" sērija turpinājās arī nākamajā sezonā, uzvarot visos trijos izbraukuma grupu turnīra mačos, pret Auxerre, Rangers un Grasshopper. Savu septīto uzvaru viņi guva 1997. gada 19. martā, ceturtdaļfinālā, pēc papildlaika uzvarot Madrides "Atlético", ar 3–2, Vicente Calderón laukumā. Sērija beidzās nākamajā kārtā, kad "Ajax" 1997. gada 23. aprīlī, Stadio Delle Alpi laukumā, pusfinālā, ar 4–1 zaudēja Juventus.

Gandrīz divas desmitgades vēlāk, Minhenes "Bayern" atkārtoja šo rekordu; viņu sērija sākās ar 3–1 uzvaru pret Arsenal, Emirates stadionā, 2013. gada 19. februārī, un turpinājās ar uzvarām pret Juventus, Juventus stadionā, ceturtdaļfinālā, un Barcelona, Camp Nou laukumā, pusfinālā. Sērija turpinājās arī nākamajā sezonā, grupu turnīrā, izbraukumā, uzvarot Manchester City, Viktoria Plzeň un Maskavas CSKA. Septītā uzvara tika gūta, kad "Bayern" 2014. gada 19. februārī, "Emirates Stadium" laukumā, astotdaļfinālā, vēlreiz uzvarēja "Arsenal". Viņu sērija beidzās ar neizšķirtu, 1–1, Old Trafford stadionā, pret Manchester United, ceturtdaļfināla pirmajā spēlē, 2014. gada 1. aprīlī.

 Visvairāk uzvaras pēc kārtas 
Minhenes "Bayern" (2019–20 un 2020–21) pieder rekords ar 15 uzvarām pēc kārtas Čempionu līgā. "Bayern" šī sērija sākās 2019. gada 18. septembrī, pirmajā grupu turnīra spēlē, ar 3–0 uzvarot Belgradas "Red Star", pēc tam, kad iepriekšējās sezonas astotdaļfinālā ar 1–3 zaudēja Liverpool. Sērija turpinājās komandas pārējās piecās grupas spēlēs un visās piecās izslēgšanas spēles, kad "Bayern" finālā ar 1–0 uzvarēja Paris Saint-Germain. "Bayern" uzvarēja nākamajos četros nākamās sezonas grupu turnīra mačos, bet sērija pārtrūka 2020. gada 1. decembrī, nospēlējot neizšķirti, 1–1, pret Madrides "Atlético".

Minhenes "Bayern" ir arī pirmais klubs, kas Čempionu līgas sezonā uzvarējis visos mačos (neesot nepieciešamam papildlaikam), kluba veiksmīgajā 2019.–2020. gada kampaņā, uzvarot 11 spēles no 11.

 Visvairāk nezaudēto spēļu mājās 
Rekords ilgākajā nezaudēto spēļu sērijā savās mājās ir 43 spēles, un tas pieder Minhenes "Bayern". "Bayern" sērija sākās ar 2–0 uzvaru pret Saint-Étienne, 1969.–1970. gada pirmās kārtas pirmajā spēlē. Šī sērija noslēdzās pēc zaudējuma Belgradas "Red Star", ar 2–1, 1990.–1991. gada pusfināla pirmajā spēlē. Čempionu līgas ērā rekords ir 38 spēles, un tas pieder Barcelona. "Barcelona" sērija sākās ar 4–0  uzvaru pret Ajax, pirmajā 2013.–2014. gada grupu turnīra spēlē, sasniedzot 38. spēli, uzvarot Kijivas "Dinamo", ar 2–1, 2020.–2021. gada grupu turnīrā, bet beidzās pēc 3–0 zaudējuma Juventus, tās pašas sezonas pēdējā grupu turnīra mačā.

 Visvairāk nezaudēto spēļu izbraukumā 
Rekords ilgākajā nezaudēto spēļu sērijā izbraukumā ir 22 spēles, un tas pieder Minhenes "Bayern". Šī sērija sākās ar 2–1 uzvaru pret Celtic, 2017.–2018. gada grupu turnīrā, sasniedzot 22. spēli, pēc "Bayern" neizšķirta, 1–1, izbraukumā, pret Red Bull Salzburg, 2021.–2022. gada astotdaļfinālā. Sērija beidzās nākamajā kārtā, pēc "Bayern" zaudējuma ceturtdaļfinālā Villarreal, ar 1–0. Šajā sērijā "Bayern" uzvarēja "Barcelona" un Lyon, attiecīgi, 2019.–2020. gada ceturtdaļfinālā un pusfinālā, kuri tika aizvadīti Lisabonā, abos spēlējot vienu spēli, COVID-19 pandēmijas rezultātā. Klubs arī 2020. gada finālā uzvarēja Paris Saint-Germain. Tomēr, šie mači tika aizvadīti neitrālā laukumā, tāpēc tie netiek klasificēti kā izbraukuma spēles.

 Visvairāk nezaudēto spēļu 
Rekords ilgākajā nezaudēto spēļu sērijā ir 25 spēles, un tas pieder Mančestras "United". Sērija sākās ar 1–0 uzvaru, izbraukumā, pret Sporting CP, komandas grupu turnīra atklāšanas spēlē, 2007.–2008. gadā, sasniedzot 25. spēli, ar 3–1 izbraukumā uzvarot Arsenal, 2008.–2009. gada pusfināla atbildes spēlē. Pēc tam sērija beidzās ar 2–0 zaudējumu pret Barcelona, 2009. gada finālā.

 Visvairāk neizšķirti pēc kārtas 
AEK Athens pieder rekords ar visvairāk neizšķirti nospēlētām spēlēm pēc kārtas: 7 neizšķirti, no 2002. gada 17. septembra līdz 2003. gada 17. septembrim.

 Visvairāk zaudējumi pēc kārtas 
Jeunesse Esch pieder rekords ar visvairāk pēc kārtas piedzīvotām neveiksmēm sacensībās: 16 zaudējumi. Sērija sākās ar 2–0 zaudējumu pirmajā kārtā, pret Liverpool, 1973. gada 13. oktobrī un turpinājās līdz 1987. gada 16. septembrim, ar 4–1 zaudējot AGF Aarhus. Sērija beidzās, kad pēc divām nedēļām viņi uzvarēja to pašu komandu, ar rezultātu, 1:0. Čempionu līgas ērā rekords ir 13 spēles, un tas pieder Marseļas "Olympique". Komandas sērija sākās ar 2–1 zaudējumu Milānas "Inter", astotdaļfinālā, 2012. gada 13. martā, un turpinājās līdz 2020. gada 25. novembrim, ar 2–0 zaudējot Porto. Sērija beidzās ar Marseļas kluba uzvaru 2–1, pār Olympiacos, 2020. gada 1. decembrī.

 Visvairāk spēles pēc kārtas bez uzvaras 
FCSB pieder rekords ar visvairāk pēc kārtas aizvadītām spēlēm Čempionu līgā bez uzvaras. No 2006. gada 26. septembra līdz 2013. gada 11. decembrim viņiem sacensībās neizdevās gūt uzvaru 23 spēlēs, lai gan klubs šajā periodā uzvarēja spēlēs kvalifikācijas kārtās. Komanda nav piedalījusies grupu turnīrā kopš pēdējās no šīm 23 spēlēm.

 Spēlētāji 

 Uzvaras 

 Visvairāk uzvaras 

UzvarasSpēlētājsKlubs(i)6Pako HentoReal Madrid (1956, 1957, 1958, 1959, 1960, 1966)Tonijs KrossBayern Munich (2013)Real Madrid (2016, 2017, 2018, 2022, 2024)Dani KarvahalsReal Madrid (2014, 2016, 2017, 2018, 2022, 2024)Luka ModričsNačo5Huans AlonsoReal Madrid (1956, 1957, 1958, 1959, 1960)Rafaels LesmessMarkitossEktors RialsAlfredo di StefanoHosē Marija SarragaAlesandro KostakurtaAC Milan (1989, 1990, 1994, 2003, 2007)Paolo MaldīniKrištianu RonalduManchester United (2008)Real Madrid (2014, 2016, 2017, 2018)Gerets BeilsReal Madrid (2014, 2016, 2017, 2018, 2022)Karīms BenzemāKazemiruIskoMarseluLukass VaskessReal Madrid (2016, 2017, 2018, 2022, 2024)4HoseitoReal Madrid (1956, 1957, 1958, 1959)Enrike MateossReal Madrid (1957, 1958, 1959, 1960)Huans SantistebansHosē SantamarijaReal Madrid (1958, 1959, 1960, 1966)Fils NīlsLiverpool (1977, 1978, 1981, 1984)Klarenss ZēdorfsAjax (1995)Real Madrid (1998)AC Milan (2003, 2007)Andress InjestaBarcelona (2006, 2009, 2011, 2015)Lionels MesiŠaviŽerārs PikēManchester United (2008)Barcelona (2009, 2011, 2015)Serhio RamossReal Madrid (2014, 2016, 2017, 2018)Rafaels VarānsMateo KovačičsReal Madrid (2016, 2017, 2018)Chelsea (2021)Dāvids AlabaBayern Munich (2013, 2020)Real Madrid  (2022, 2024)

 Fināli 

 Pako Hento un Dani Karvahals ir vienīgie spēlētāji, kuri startēja visos sešos uzvarētajos finālos.
 Turklāt, Luka Modričs startēja piecos finālos un sestajā finālā nāca uz maiņu.
 Pako Hento un Paolo Maldīni ir piedalījušies astoņos finālos un startējuši visos.
 Pako Hento: 1956, 1957, 1958, 1959, 1960, 1962, 1964 un 1966, visi Real Madrid rindās.
 Paolo Maldīni: 1989, 1990, 1993, 1994, 1995, 2003, 2005 un 2007, visi AC Milan rindās.

 Uzvaras spēlēs 

 Krištianu Ronaldu savā Čempionu līgas karjerā izcīnījis 115 uzvaras, kas ir visvairāk par jebkuru spēlētāju. Vienīgie spēlētāji, kas uzvarējuši vairāk nekā 100 mačos, ir Tomass Millers (105) un Ikers Kasiljass (101).
 Robertam Levandovskim pieder rekords ar visvairāk uzvarētām spēlēm pēc kārtas Čempionu līgā kā spēlētājam, izcīnot 22 uzvaras pēc kārtas Minhenes "Bayern" rindās. Šī sērija sākās 2019. gada 18. septembrī, ar 3–0 panākumu pret Belgradas "Red Star", savā pirmajā 2019.–2020. gada sezonas grupu turnīra spēlē, pēc zaudējuma ar 3–1, pret Liverpool, iepriekšējās sezonas astotdaļfinālā. Sērija turpinājās, Levandovskim startējot visās pārējās četrās "Bayern" uzvarās grupā (viņš nespēlēja uzvarā pret Tottenham Hotspur) un visās piecās izslēgšanas fāzes uzvarās, kad komanda finālā ar 1–0 uzvarēja Paris Saint-Germain. Nākamo sezonu Levandovskis sāka ar vēl četrām "Bayern" uzvarām grupu turnīrā un guva sešpadsmito uzvaru pēc tam, kad guva panākumu pret Lazio, ar 2–1, astotdaļfināla atbildes spēlē. Savainojuma dēļ viņš nespēlēja pret Paris Saint-Germain nevienā ceturtdaļfināla spēlē. Nākamo sezonu Levandovskis sāka ar vēl sešām uzvarām grupu turnīrā. Levandovska sērija pārtrūka 2022. gada 16. februārī, pēc neizšķirta, 1–1, pret Red Bull Salzburg, astotdaļfināla pirmajā spēlē.

 Uzvaru kombinācijas Čempionu līgā un citās sacensībās 

 Vienpadsmit spēlētāji vienā un tajā pašā gadā ir uzvarējuši gan UEFA Čempionu līgā, gan FIFA Pasaules kausā:
 1974: Zeps Maiers, Pauls Braitners, Hanss Georgs Švarcenbeks, Francs Bekenbauers, Gerds Millers, Uli Hēness un Jups Kapelmans (Minhenes "Bayern" un Rietumvācija)
 1998: Kristians Karembē (Madrides "Real" un Francija)
 2002: Robertu Karlušs (Madrides "Real" un Brazīlija)
 2014: Sāmi Hedīra (Madrides "Real" un Vācija)
 2018: Rafaels Varāns (Madrides "Real" un Francija)
 Septiņpadsmit spēlētāji vienā un tajā pašā gadā ir uzvarējuši gan UEFA Čempionu līgā, gan UEFA Eiropas čempionātā:
 1964: Luiss Svaress Miramontess (Milānas "Inter" un Spānija)
 1988: Hanss van Brēkelens, Ronalds Kūmans, Berijs van Ārle, Geralds Vanenburgs un Vims Kīfts (PSV Eindhoven un Nīderlande)
 2000: Kristians Karembē un Nikolā Anelka (Madrides "Real" un Francija)
 2012: Fernando Torress un Huans Mata (Chelsea un Spānija)
 2016: Krištianu Ronaldu un Pepe (Madrides "Real" un Portugāle)
 2021: Žoržiņu un Emersons (Chelsea un Itālija)
 2024: Dani Karvahals, Hoselu un Načo (Madrides "Real" un Spānija)
 Deviņpadsmit spēlētāji vienā un tajā pašā gadā ir bijuši finālisti UEFA Čempionu līgā un, vai nu FIFA Pasaules kausā, vai nu UEFA Eiropas čempionātā:
 1958: Nilss Līdholms (AC Milan un Zviedrija)
 1982: Kārlis Heincs Rummenige un Pauls Braitners (Minhenes "Bayern" un Rietumvācija)
 2002: Mihaēls Ballaks, Karstens Ramelovs, Bernds Šneiders, Olivers Noivils un Hanss Jergs Buts (Leverkūzenes "Bayer" un Vācija)
 2006: Tjerī Anrī (Arsenal un Francija)
 2008: Mihaēls Ballaks (2) (Chelsea un Vācija)
 2010: Arjens Robens un Marks van Bommels (Minhenes "Bayern" un Nīderlande)
 2016: Antuāns Grīzmans (Madrides "Atlético" un Francija)
 2018: Dejans Lovrens (Liverpool un Horvātija)
 2021: Fils Fodens, Rahīms Stērlings, Džons Stounss un Kails Volkers (Mančestras "City" un Anglija)
 2022: Ibrahima Konatē (Liverpool un Francija)
 Piecpadsmit spēlētāji ir uzvarējuši gan UEFA Čempionu līgā, gan Copa Libertadores:
 Huans Pablo Sorins ar Juventus (1995–96) un River Plate (1996)
 Santjago Solari ar River Plate (1996) un Madrides "Real" (2001–02)
 Dida ar Cruzeiro (1997) un AC Milan (2002–03 un 2006–07)
 Kafu ar São Paulo (1992 un 1993) un AC Milan (2006–07)
 Roke Žuniors ar Palmeiras (1999) un AC Milan (2002–03)
 Karloss Tevess ar Boca Juniors (2003) un Manchester United (2007–08)
 Valters Samuels ar Boca Juniors (2000) un Milānas "Inter" (2009–10)
 Ronaldiņu ar Barcelona (2005–06) un Atlético Mineiro (2013)
 Neimars ar Santos (2011) un Barcelona (2014–15)
 Danilu ar Santos (2011) un Madrides "Real" (2015–16 un 2016–17)
 Rafiņja ar Minhenes "Bayern" (2012–13) un Flamengo (2019)
 Villijs Kavaljero ar Boca Juniors (2003) un Chelsea (2020–21)
 Davids Luiss ar Chelsea (2011–12) un Flamengo (2022)
 Hulians Alvaress ar River Plate (2018) un Manchester City (2022–23)
 Marselu ar Madrides "Real" (2013–14, 2015–16, 2016–17, 2017–18 un 2021–22) un Fluminense (2023)

 Vecākie un jaunākie 

 Vecākais spēlētājs, kurš uzvarējis turnīrā, ir Alesandro Kostakurta, kuram bija 41 gads un 29 dienas, kad AC Milan uzvarēja Liverpool, 2007. gada 23. maijā.
 Jaunākais spēlētājs, kurš uzvarējis turnīrā, ir Gerijs Milss, kurš bija 17 gadus un 201 dienu vecs, kad Notingemas "Forest" 1979. gada 30. maijā uzvarēja Malmes FF, pateicoties tam, ka tajā sezonā vienreiz piedalījās sacensībās, lai gan viņš nespēlēja finālspēlē.
 Jaunākais spēlētājs, kurš spēlējis un uzvarējis finālā, ir Antoniu Simojšs, kurš bija 18 gadus un 139 dienas vecs, kad Benfica uzvarēja Madrides "Real", 1962. gada 2. maijā.
 Jaunākais spēlētājs, kurš spēlējis un zaudējis finālā, ir Kiki Musampa, kurš bija 18 gadus un 307 dienas vecs, kad Ajax zaudēja Juventus, 1996. gada 22. maijā.
 Vecākais spēlētājs, kurš spēlējis un uzvarējis finālā, ir Paolo Maldīni, kurš bija 38 gadus un 331 dienu vecs, kad AC Milan uzvarēja Liverpool, 2007. gada 23. maijā.
 Vecākais spēlētājs, kurš spēlējis un zaudējis finālā, ir Dino Dzofs, kuram bija 41 gads un 86 dienas, kad Juventus zaudēja Hamburger SV, 1983. gada 25. maijā.

 Radinieki 

 Sacensībās uzvarējuši četri tēva-dēla dueti, visi viena kluba sastāvā:
 Čezāre Maldīni (1962–63) un Paolo Maldīni (1988–89, 1989–90, 1993–94, 2002–03 un 2006–07), abi AC Milan komandā
 Manuels Sančiss (1965–66) un Manuels Sančiss (1997–98 un 1999–2000), abi Madrides "Real" komandā
 Karless Busketss (1991–92) un Serhio Busketss (2008–09, 2010–11 un 2014–15) abi Barcelona komandā
 Zinedīns Zidāns (2001–02) un viņa divi dēli, Enco Zidāns (2016–17) un Luka Zidāns (2017–18), visi trīs Madrides "Real" komandā, un Zinedīns vadīja klubu abu dēlu uzvaru laikā
 Sacensībās uzvarējuši septiņi brāļu dueti:
 Mikāls Laudrups (1991.–1992. gadā, ar Barcelona) un Brians Laudrups (1993.–1994. gadā, ar AC Milan).
 Franks de Būrs un Ronalds de Būrs (abi 1994.–1995. gadā, ar Ajax).
 Gērijs Nevils un Fils Nevils (abi 1998.–1999. gadā, ar Manchester United).
 Djego Milito (2009.–2010. gadā, ar Milānas "Inter") un Gabriels Milito (2010.–2011. gadā, ar Barcelona).
 Tiagu Alkantara (2010.–2011. gadā, ar Barcelona un 2019.–2020. gadā, ar Minhenes "Bayern") un Rafiņa Alkantara (2014.–2015. gadā, ar Barcelona).
 Enco Zidāns (2016.–2017. gadā) un Luka Zidāns (2017.–2018. gadā), abi ar Madrides "Real".
 Teo Ernandess (2017.–2018. gadā, ar Madrides "Real") un Lukass Ernandess (2019.–2020. gadā, ar Minhenes "Bayern").
 Tikai viens vectēva-tēva-dēla trio ar saviem klubiem iekļuvis finālā:
 Markoss Alonso Imass (1955–56, 1956–57, 1957–58, 1958–59, 1959–60 un 1961–62, visi Madrides "Real" sastāvā), Markoss Alonso Peņa (1985–86, ar Barcelona) un Markoss Alonso Mendosa (2020–21, ar Chelsea)

 Citi rekordi 
 Tikai viens spēlētājs ir uzvarējis turnīrā ar trīs klubiem:
 Klarenss Zēdorfs, ar Ajax, 1994.–1995. gadā, Madrides "Real", 1997.–1998. gadā un AC Milan, 2002.–2003. un 2006.–2007. gadā
 Sauls Malatrazi bija pirmais spēlētājs, kurš ieguva trofeju ar diviem klubiem, ar Milānas "Inter", 1964.–1965. gadā un AC Milan, 1968.–1969. gadā, savukārt, Miodrags Belodediči bija pirmais spēlētājs, kurš ieguva trofeju ar diviem klubiem un spēlēja abos finālos, ar Steaua București, 1985.–1986. gadā un ar Red Star Belgrade, 1990.–1991. gadā
 Četri spēlētāji ir uzvarējuši Čempionu līgā divās sezonās pēc kārtas ar diviem klubiem:
 Marsels Desajī, 1992.–1993. gadā, ar Marseille un 1993.–1994. gadā, ar AC Milan
 Paulu Souza, 1995.–1996. gadā, ar Juventus un 1996.–1997. gadā, ar Dortmundes "Borussia"
 Žerārs Pikē, 2007.–2008. gadā, ar Manchester United un 2008.–2009. gadā, ar Barcelona
 Samuels Eto'o, 2008.–2009. gadā, ar Barcelona un 2009.–2010. gadā, ar Milānas "Inter" – vienīgais spēlētājs, kurš divās sezonās pēc kārtas izcīnījis trīs titulus sezonā ar diviem klubiem.

 Spēles 

 Visvairāk spēļu 

 Vecākie un jaunākie 

 Vecākais spēlētājs, kurš spēlējis turnīrā, ir Marko Balota, kurš bija 43 gadus un 252 dienas vecs, kad Lazio 2007. gada 11. decembrī spēlēja pret Madrides "Real".
 Vecākais spēlētājs (neskaitot vārtsargus), kurš spēlējis turnīrā, ir Pepe, kuram bija 41 gads un 14 dienas, kad Porto 2024. gada 12. martā spēlēja pret Arsenal.
 Jaunākais spēlētājs, kurš spēlējis turnīrā, ir Jusufa Mukoko, kuram bija 16 gadi un 18 dienas, kad Dortmundes "Borussia" 2020. gada 8. decembrī spēlēja pret Sanktpēterburgas "Zenit".
 Jaunākais spēlētājs, kurš turnīrā sācis spēli sākumsastāvā, ir Lamins Jamals, kuram bija 16 gadi un 83 dienas, kad Barcelona 2023. gada 4. oktobrī spēlēja pret Porto.
 Jaunākais spēlētājs, kurš Čempionu līgas ērā spēlējis izslēgšanas spēļu fāzē, ir Lamins Jamals, kuram bija 16 gadi un 223 dienas, kad Barcelona 2024. gada 21. februārī, astotdaļfinālā, spēlēja pret Napoli.
 Jaunākais spēlētājs, kurš Čempionu līgas ērā debitējis izslēgšanas spēļu fāzē, ir Pau Kubarsi, kuram bija 17 gadi un 50 dienas, kad Barcelona 2024. gada 12. martā, astotdaļfinālā, spēlēja pret Napoli.
 Vecākais spēlētājs, kurš Čempionu līgas ērā spēlējis izslēgšanas spēļu fāzē, ir Marks Švarcers, kuram bija 41 gads un 206 dienas, kad Chelsea, pusfinālā, 2014. gada 30. aprīlī spēlēja pret Madrides "Atlético".

 Citi rekordi 

 2006. gada 22. februārī Rauls aizvadīja 100. spēli Čempionu līgā un bija pirmais spēlētājs, kurš to paveica, visas aizvadot Madrides "Real" sastāvā.
 Ikers Kasiljass piedalījās 20 sezonās pēc kārtas Čempionu līgā, no 1999.–2000. gada sezonas, līdz 2018.–2019. gada sezonai, spēlējot Madrides "Real" un Porto rindās. 2018. gada 11. decembrī Kasiljass, izbraukumā, ar 3–2 uzvarot Galatasaray, kļuva par pirmo spēlētāju, kurš 19 reizes sasniedzis izslēgšanas spēļu fāzi.
 Ikeram Kasiljasam pieder rekords aizvadīto minūšu ziņā turnīra vēsturē, nospēlējot 16 267 minūtes.
 Tomasam Milleram (ar Minhenes "Bayern") pieder rekords ar visvairāk aizvadītām spēlēm viena kluba sastāvā – 152 spēles.
 Zlatans Ibrahimovičs ir vienīgais spēlētājs, kurš turnīrā spēlējis ar septiņiem klubiem – Ajax, Juventus, Milānas "Inter", Barcelona, ​​AC Milan, Paris Saint-Germain un Manchester United.

 Vārtu guvumi 

 Rezultatīvākie vārtu guvēji pēc sezonas 

 Krištianu Ronaldu bija rezultatīvākais spēlētājs sešās sezonās pēc kārtas un septiņās sezonās kopumā: 2007–08, 2012–13, 2013–14, 2014–15, 2015–16, 2016–17 un 2017–18.
 Ērlings Holanns kļuva par jaunāko rezultatīvāko spēlētāju Čempionu līgas vai Eiropas kausa sezonā, 2020.–2021. gadā, 20 gadu un 231 dienas vecumā, Dortmundes "Borussia" labā gūstot desmit vārtus.
 Holanns ir arī jaunākais spēlētājs, kurš vairākas reizes kļuvis par labāko vārtu guvēju, pēc tam, kad to izdarīja atkārtoti 2022.–2023. gada sezonā, 22 gadu un 324 dienu vecumā, Manchester City labā gūstot divpadsmit vārtus.
 Ferencs Puškāšs kļuva par vecāko rezultatīvāko spēlētāju Čempionu līgas vai Eiropas kausa sezonā, 1963.–1964. gadā, 37 gadu un 36 dienu vecumā, gūstot septiņus vārtus Madrides "Real" rindās.
 Madrides "Real" rekordskaitu reižu ir izcēlusies ar rezultatīvāko spēlētāju, kas noticis sešpadsmit gadījumos:
 Alfredo di Stefano, 1957–58 un 1961–62
 Ferencs Puškāšs, 1959–60, 1961–62 un 1963–64
 Husto Tehada, 1961–62
 Mičels, 1987–88
 Rauls, 1999–2000 un 2000–01
 Krištianu Ronaldu, 2012–13, 2013–14, 2014–15, 2015–16, 2016–17 un 2017–18
 Karims Benzemā, 2021–22
 Portugāles futbolisti bijuši sezonas rezultatīvākie vārtu guvēji trīspadsmit reizes:
 Žuzē Agvašs, 1960–61
 Žuzē Torrešs, 1964–65
 Eusebiu, 1964–65, 1965–66 un 1967–68
 Rui Agvašs, 1987–88
 Krištianu Ronaldu, 2007–08, 2012–13, 2013–14, 2014–15, 2015–16, 2016–17 un 2017–18
 Žuzē (1960–61) un Rui Agvašs (1987–88) ir vienīgais tēva-dēla duets, kas bijuši kā rezultatīvākie spēlētāji; katrs to sasniedza, spēlējot Benfica.
 Jups Heinkess ir vienīgais spēlētājs, kurš bijis rezultatīvākais šajās sacensībās, kā arī Kausu ieguvēju kausā un UEFA kausā/Eiropas līgā:
 1975.–1976. gada rezultatīvākais spēlētājs Menhengladbahas "Borussia" rindās, 1972.–1973. gada UEFA kausā, 1973.–1974. gada Kausu ieguvēju kausā un 1974.–1975. gada UEFA kausā, arī Menhengladbahas "Borussia" rindās.
 Tikai divi spēlētāji ir bijuši rezultatīvākie šajās sacensībās, kā arī, gan Pasaules kausa izcīņā, gan Eiropas čempionātā:
 Gerds Millers, 1972–73, 1973–74, 1974–75 un 1976–77 Minhenes "Bayern" rindās, 1970. gada FIFA Pasaules kausā un UEFA Euro 1972, ar Rietumvāciju
 Harijs Keins, 2023–24, ar Minhenes "Bayern", 2018. gada FIFA Pasaules kausā un UEFA Euro 2024, ar Angliju

 Visvairāk vārtu vienā sezonā 

VietaSpēlētājsSezonaVārti1Krištianu Ronaldu2013–14172Krištianu Ronaldu2015–16163Krištianu Ronaldu2017–1815Roberts Levandovskis2019–20Karims Benzemā2021–226Žuzē Altafīni1962–6314Lionels Mesi2011–128Roberts Levandovskis2021–22139Ferencs Puškāšs1959–6012Gerds Millers1972–73Rūds van Nistelrojs2002–03Lionels Mesi2010–11Mario Gomess2011–12Krištianu Ronaldu2012–13Krištianu Ronaldu2016–17Lionels Mesi2018–19Ērlings Holanns2022–23

 Hat-trick 

 Vecākie un jaunākie 

 Pepe kļuva par vecāko spēlētāju, kurš guvis vārtus Eiropas kausā vai Čempionu, līgā 40 gadu un 289 dienu vecumā, kad viņš 2023. gada 13. decembrī guva vārtus Porto labā, pret Doneckas "Shakhtar". Eiropas kausa ērā Manfreds Burgsmillers kļuva par vecāko spēlētāju, kurš guvis vārtus Eiropas kausā, 38 gadu un 293 dienu vecumā, kad viņš guva vārtus Brēmenes "Werder" labā, pret Berlīnes "Dynamo", 1988. gada 11. oktobrī.
 Vlodzimežs Lubaņskis kļuva par jaunāko spēlētāju, kurš guvis vārtus Eiropas kausā vai Čempionu līgā, 16 gadu un 258 dienu vecumā, kad viņš 1963. gada 13. novembrī guva vārtus Górnik Zabrze komandā, pret Prāgas "Dukla".
 Ansu Fati kļuva par jaunāko spēlētāju, kurš guvis vārtus Čempionu līgā, 17 gadu un 40 dienu vecumā, kad viņš 2019. gada 10. decembrī guva vārtus Barcelona komandā, pret Milānas "Inter".
 Bojans Krkičs kļuva par jaunāko spēlētāju, kurš guvis vārtus Čempionu līgas izslēgšanas spēļu fāzē, 17 gadu un 217 dienu vecumā, kad viņš 2008. gada 1. aprīlī guva vārtus Barcelona komandā, pret Schalke 04.
 Antonio Nusa kļuva par jaunāko spēlētāju, kurš guvis vārtus savā Čempionu līgas debijā, 17 gadu un 189 dienu vecumā, kad viņš 2022. gada 13. septembrī guva vārtus Club Brugge komandā, pret Porto.
 Riko Lūiss kļuva par jaunāko spēlētāju, kurš guvis vārtus savā pirmajā Čempionu līgas startā, 17 gadu un 346 dienu vecumā, kad viņš 2022. gada 2. novembrī guva vārtus Manchester City komandā, pret Sevilla.
 Paolo Maldīni kļuva par vecāko spēlētāju, kurš guvis vārtus Eiropas kausa vai Čempionu līgas finālā, 36 gadu un 333 dienu vecumā, kad viņš 2005. gada finālā guva vārtus AC Milan komandā, pret Liverpool.
 Patriks Kluiverts kļuva par jaunāko spēlētāju, kurš guvis vārtus Eiropas kausa vai Čempionu līgas finālā, 18 gadu un 327 dienu vecumā, kad viņš 1995. gada finālā guva vārtus Ajax komandā, pret AC Milan.

 Ātrākie vārtu guvumi 

 Ātrākos vārtus Čempionu līgā guva Rojs Makājs, kurš 2007. gada 7. martā, Minhenes "Bayern" labā, guva vārtus pēc 10,12 sekundēm, pret Madrides "Real".
 Ātrākos vārtus Čempionu līgas grupu turnīra guva Žunass, kurš 2011. gada 1. novembrī guva vārtus pēc 10,96 sekundēm, Valencia labā, pret Leverkūzenes "Bayer".
 Ātrākos vārtus otrajā puslaikā guva Federiko Kjeza, kurš 2021. gada 29. septembrī guva vārtus pēc 10 sekundēm, Juventus labā, pret Chelsea.
 Ātrākos vārtus Čempionu līgas finālā guva Paolo Maldīni, kurš 2005. gada finālā guva vārtus pēc 53 sekundēm, AC Milan labā, pret Liverpool.
 Ātrākos vārtus Čempionu līgā kā rezervists guva Vinisiuss Žuniors, kurš guva vārtus 14 sekundes pēc nākšanas uz maiņu, Madrides "Real" labā, pret Doneckas "Shakhtar", 2020. gada 21. oktobrī.
 Ātrākos vārtus Čempionu līgā kā debitants guva Jevhens Konopļanka, kurš guva vārtus 19 sekundes pēc tam, kad 2015. gada 15. septembrī izgāja uz maiņu Sevilla komandā, pret Menhengladbahas "Borussia", savukārt ātrākos vārtus Čempionu līgā kā debitants, sākot spēli starta sastāvā, guva Dušans Vlahovičs, kurš 2022. gada 22. februārī guva vārtus pēc 33 sekundēm, Juventus labā, pret Villarreal.

 Pirmais vārtu guvums 

 1955. gada 4. septembrī Žuau Baptišta Martinšs guva pirmos vārtus Eiropas kausā, Sporting CP komandā, pēc 14 minūtēm, spēlējot neizšķirti, 3–3, pret Partizan.
 1992. gada 25. novembrī Daniels Amokači guva pirmos vārtus UEFA Čempionu līgā, Club Brugge komandā, pret Maskavas CSKA.

 Citi vārtu gūšanas rekordi 

 Krištianu Ronaldu sacensībās ir guvis 140 vārtus, kas ir rekords (73 , 25 , 25 , 13 , 4 ) (95 , 20 , 25 ).
 Ērlingam Holannam pieder rekords visu laiku augstākajā gūto vārtu attiecībā spēlē, kā spēlētājiem, kuri aizvadījuši vismaz 20 spēles (1,02); viņš 40 spēlēs guva 41 vārtus.
 Pa septiņiem vārtiem finālos guvuši Ferencs Puškāšs un Alfredo di Stefano. Puškāšs guva četrus vārtus 1960. gadā un trīs 1962. gadā, bet di Stefano guva septiņus vārtus piecos finālos (1956, 1957, 1958, 1959, 1960).
 Krištianu Ronaldu pieder rekords UEFA Čempionu līgas ēras finālos gūto vārtu ziņā – 4. Viņš guva pa vieniem vārtiem 2008. un 2014. gadā, un divus – 2017. gadā.
 Krištianu Ronaldu pieder rekords gūto vārtu ziņā izslēgšanas spēļu fāzē – 67 vārtu guvumi.
 Krištianu Ronaldu pieder rekords gūto vārtu ziņā pusfinālos – 13 vārtu guvumi.
 Krištianu Ronaldu pieder rekords gūto vārtu ziņā ceturtdaļfinālos – 25 vārtu guvumi.
 Lionelam Mesi pieder rekords gūto vārtu ziņā astotdaļfinālos – 29 vārtu guvumi.
 Lionelam Mesi pieder rekords gūto vārtu ziņā grupu turnīrā – 80 vārtu guvumi.
 Krištianu Ronaldu kļuva par pirmo spēlētāju, kurš sacensībās guva 100 vārtus, 2017. gada 18. aprīlī. 2018. gada 18. februārī viņš kļuva par pirmo spēlētāju, kurš vienā klubā (Madrides "Real") guvis 100 vārtus.
 Divi spēlētāji ir guvuši vārtus visās sešās sacensību grupu turnīra spēlēs:
 Krištianu Ronaldu Madrides "Real" rindās 2017.–2018. gadā guva deviņus vārtus.
 Sebastjēns Alērs Ajax rindās 2021.–2022. gadā guva desmit vārtus.
 Krištianu Ronaldu pieder rekords ar visvairāk vārtu guvumiem UEFA Čempionu līgas grupu turnīrā, vienas sezonas laikā, gūstot vienpadsmit vārtus 2015.–2016. gada kampaņā.
 Krištianu Ronaldu uzstādīja rekordu, sacensībās gūstot vismaz desmit vārtus septiņās sezonās pēc kārtas (2011–12 līdz 2017–18).
 Krištianu Ronaldu uzstādīja rekordu, gūstot vārtus vienpadsmit spēlēs pēc kārtas UEFA Čempionu līgā; viņš guva vārtus 2017. gada finālā un pirmajos desmit mačos (sešas grupu turnīra spēlēs un abās astotdaļfināla un ceturtdaļfināla spēlēs) 2017.–2018. gada sezonā (kopā septiņpadsmit vārti).
 Krištianu Ronaldu uzstādīja rekordu, gūstot vārtus divpadsmit spēlēs pēc kārtas izbraukumā UEFA Čempionu līgā; viņa sērija sākās no 2012.–2013. gada astotdaļfināla atbildes spēles un ilga līdz 2014.–2015. gada astotdaļfināla pirmajai spēlei (kopā septiņpadsmit vārti).
 Trīs spēlētāji dala rekordu, kad visvairāk pēc kārtas mājas spēlēs gūti vārti UEFA Čempionu līgā, ar septiņām:
 Krištianu Ronaldu guva vārtus 2016.–2017. gada ceturtdaļfināla atbildes spēlē, pusfināla pirmajā spēlē un 2017.–2018. gada sezonas pirmajās piecās mājas spēlēs (kopā trīspadsmit vārti).
 Roberts Levandovskis guva vārtus 2014.–2015. gada astotdaļfināla atbildes spēlē, ceturtdaļfināla atbildes spēlē, pusfināla atbildes spēlē un pirmajās četrās 2015.–2016. gada sezonas mājas spēlēs (kopā desmit vārti).
 Tjerī Anrī guva vārtus mājas spēlē, 2000.–2001. gada otrajā grupu turnīrā, ceturtdaļfināla pirmajā spēlē un pirmajās piecās 2001.–2002. gada sezonas mājas spēlēs (kopā deviņi vārti).
 Sebastjēns Alērs uzstādīja rekordu, gūstot vārtus septiņos mačos pēc kārtas, kopš savas debijas sacensībās, 2021.–2022. gadā, Ajax rindās.
 Trīs citi spēlētāji guva vārtus savās pirmajās piecās spēlēs sacensībās:
 Alesandro Del Pjēro Juventus rindās guva vārtus piecās grupu turnīra spēlēs pēc kārtas, 1995.–1996. gadā.
 Djegu Kosta Madrides "Atlético" rindās guva vārtus piecās spēlēs pēc kārtas, 2013.–2014. gadā.
 Ērlings Holanns Red Bull Salzburg rindās guva vārtus piecās grupu turnīra spēlēs pēc kārtas, 2019.–2020. gadā.
 Lionelam Mesi pieder rekords visvairāk mājās gūto vārtu ziņā, ar 78.
 Krištianu Ronaldu pieder rekords visvairāk izbraukumā gūto vārtu ziņā, ar 63.
 Krištianu Ronaldu uzstādīja rekordu, gūstot divus vai vairāk vārtus 38 spēlēs.
 Krištianu Ronaldu uzstādīja rekordu, gūstot divpadsmit vārtus pēc tiešajiem brīvsitieniem (divus Manchester United un desmit Madrides "Real").
 Lionelam Mesi pieder rekords, gūstot vārtus pret 40 dažādiem Čempionu līgas pretiniekiem.
 Lionelam Mesi pieder rekords vienā klubā gūto vārtu skaita ziņā, "Barcelona" labā, ar 120.
 Divu klubu labā vārtus finālā guvuši trīs spēlētāji:
 Velibors Vasovičs, Partizan, 1966. gadā, un Ajax, 1969. gadā.
 Krištianu Ronaldu, "Manchester United", 2008. gadā, un Madrides "Real", 2014. un 2017. gadā – viņš ir vienīgais spēlētājs, kurš guvis vārtus divos uzvarētāju klubos.
 Mario Mandžukičs, Minhenes "Bayern", 2013. gadā, un Juventus, 2017. gadā.
 Seši vārtsargi ir guvuši vārtus Eiropas kausā un UEFA Čempionu līgā (neskaitot kvalifikācijas kārtas):
 Ilija Panteličs 1966. gada 16. novembrī realizēja soda sitienu Vojvodina labā, pret Madrides "Atlético".
 Kristians Pio 1971. gada 29. septembrī realizēja soda sitienu Ljēžas "Standard" labā, pret Linfield.
 Hanss Jergs Buts to paveicis trīs reizes ar trim klubiem, visus pēc soda sitieniem un visus pret Juventus:
 Hamburger SV labā, neizšķirtā, 4–4, grupu turnīrā, mājas spēlē, 2000. gada 13. septembrī;
 Leverkūzenes "Bayer" labā, mājās, uzvarot ar 3–1, otrajā grupu turnīrā, 2002. gada 12. martā;
 Minhenes "Bayern" labā, izlīdzinot rezultātu, 2009. gada 8. decembrī, Turīnā, uzvarot grupu turnīrā, ar 4–1, kurā "Bayern" bija jāuzvar, lai kvalificētos nākamajai kārtai.
 Sinans Bolats un Ivans Provedels ir vienīgie vārtsargi, kuri guvuši vārtus no spēles:
 Bolats 2009. gada 9. decembrī panāca izlīdzinājumu, Ljēžas "Standard" labā, pret AZ, otrā puslaika kompensācijas laikā (piektajā minūtē), kas nodrošināja trešo vietu H grupā un viņa komanda kvalificējās Eiropas līgai.
 Provedels 2023. gada 19. septembrī panāca izlīdzinājumu, Lazio labā, pret Madrides "Atlético", otrā puslaika kompensācijas laikā (piektajā minūtē), 2023.–2024. gada sezonas atklāšanas spēlē.
 Vinsents Eņeama 2010. gada 29. septembrī realizēja soda sitienu Telavivas "Hapoel" labā, pret Lyon.
 Zlatans Ibrahimovičs ir vienīgais spēlētājs, kurš guvis vārtus sešos klubos Čempionu līgā:
 "Ajax" (6 vārti 19 spēlēs; 2002–03 līdz 2003–04)
 "Juventus" (3 vārti 19 spēlēs; 2004–05 līdz 2005–06)
 Milānas "Inter" (6 vārti 22 spēlēs; 2006–07 līdz 2008–09)
 Barcelona (4 vārti 10 spēlēs; 2009–10)
 "AC Milan" (9 vārti 20 spēlēs; 2010–11 līdz 2011–12 un 2021–22)
 Paris Saint-Germain (20 vārti 33 spēlēs; 2012–13 līdz 2015–16)
 Divi spēlētāji uzstādījuši rekordu, gūstot vārtus astoņpadsmit Čempionu līgas sezonās, visās pēc kārtas:
 Lionels Mesi (no 2005.–06. līdz 2022.–23. gadam, "Barcelona" un "Paris Saint-Germain" komandās)
 Karims Benzemā (no 2005.–06. līdz 2022.–23. gadam, Lyon un Madrides "Real" komandās)
 Krištianu Ronaldu guvis visvairāk vārtu pret vienu pretinieku; viņš pret "Juventus" izcēlies desmit reizes (trīs vārti 2013. gadā, divi vārti 2015. gadā, divi vārti 2017. gadā un trīs vārti 2018. gadā).
 Marko Asensio guvis visvairāk vārtu kā rezervists, kurš deviņas reizes izcēlies, nākot uz maiņu no rezervistu soliņa.
 Četri spēlētāji ir guvuši vārtus pret vienu un to pašu pretinieku trīs klubos:
 Rūds van Nistelrojs, pret Minhenes "Bayern", spēlējot PSV Eindhoven, Mančestras "United" un Madrides "Real" komandās.
 Hanss Jergs Buts, pret "Juventus", spēlējot "Hamburger SV", Leverkūzenes "Bayer" un Minhenes "Bayern" komandās.
 Krištianu Ronaldu, pret "Lyon", spēlējot Mančestras "United", Madrides "Real" un "Juventus" komandās.
 Edins Džeko, pret Viktoria Plzeň, spēlējot Manchester City, Roma un "Inter Milan" komandās.
 Marko Arnautovičs 2010. gada 7. decembrī guva vārtus Brēmenes "Werder" sastāvā. Pēc 12 gadiem un 357 dienām viņš guva vārtus Milānas "Inter" sastāvā, 2023. gada 29. novembrī. Tas bija ilgākais laiks, kad kāds spēlētājs bija guvis vārtus kopš iepriekšējā vārtu guvuma.
 Tikai vienu reizi trīs spēlētāji no vienas komandas vienā sezonā ir guvuši vismaz desmit vārtus:
 Robertu Firminu, Sadio Manē un Mohameds Salāhs "Liverpool" labā, 2017.–2018. gada sezonā, katrs guva pa desmit vārtiem.
 Vienu reizi divi spēlētāji no vienas komandas ir guvuši vismaz desmit vārtus vienā sezonā:
 Gan Lionels Mesi, gan Neimars "Barcelona" labā guva desmit vārtus, 2014.–2015. gada sezonā.
 Luiss Svaress ir vienīgais spēlētājs, kurš guvis vārtus gan Eiropas kausa/Čempionu līgas, gan Copa América finālā. Viņš to paveica 2015. gada UEFA Čempionu līgas finālā, "Barcelona" sastāvā un 2011. gada Copa América finālā, Urugvajas izlasē.
 Samuels Eto'o ir vienīgais spēlētājs, kurš guvis vārtus gan Eiropas kausa/Čempionu līgas, gan Āfrikas Nāciju kausa finālā. Viņš to paveica 2006. un 2009. gada UEFA Čempionu līgas finālā, "Barcelona" sastāvā un 2000. gada Āfrikas Nāciju kausa finālā, Kamerūnas izlasē.

 Rezultatīvas piespēles 

 Visvairāk rezultatīvo piespēļu 

Piezīmes: Piešķiramās rezultatīvās piespēles kritēriji var atšķirties atkarībā no avota; šī tabula ir balstīta uz piespēļu kritērijiem saskaņā ar Opta, kur rezultatīvās piespēles netiek skaitītas par bumbām, kas ir novirzījušās vai atlēkušas no pretinieku spēlētājiem un ir skaidri ietekmēta bumbas trajektorija un tās nokļūšana saņēmējam (vārtu guvējam). Rezultatīvās piespēles netiek skaitītas arī par soda sitieniem, tiešajiem vārtiem no stūra vai brīvsitieniem, vai vārtu guvumiem savos vārtos. Šajā tabulā nav iekļautas sacensību kvalifikācijas kārtā atdotās rezultatīvās piespēles. Sekojošā tabulā ir norādīts rezultatīvo piespēļu skaits kopš 1992.–1993. gada sezonas. Tomēr, saskaņā ar UEFA oficiālo sarakstu, Krištianu Ronaldu ieņem 1. vietu, ar 42 oficiālām rezultatīvām piespēlēm, bet Raiens Gigss ir 5. vietā, ar 31 rezultatīvu piespēli. Tas ir saistīts ar to, ka vietne skaita tikai rezultatīvās piespēles, sākot no 2003.–04. gada sezonas. Turklāt, UEFA kritēriji rezultatīvām piespēlēm atšķiras no "Opta" kritērijiem, jo ​​tie par rezultatīvām piespēlēm uzskata soda sitiena izraisīšanu, brīvsitienus, vārtu guvumus savos vārtos, novirzījušās un atlēkušās bumbas.
VietaSpēlētājsNācijaSpēlesGadiKlubs(i)1Raiens Gigss Velsa41141Manchester United2Krištianu Ronaldu Portugāle401832003–2022Manchester United, Real Madrid, Juventus3Lionels Mesi Argentīna391632005–2023Barcelona, Paris Saint-Germain4Deivids Bekhems Anglija361071994–2013Manchester United, Real Madrid, Milan, Paris Saint-GermainAnhels Di Marija Argentīna1082007–Benfica, Real Madrid, Paris Saint-Germain, Juventus6Luišs Figu Portugāle341031997–2009Barcelona, Real Madrid, Inter Milan7Šavi Spānija311511998–2015Barcelona8Neimars Brazīlija30812013–2023Barcelona, Paris Saint-Germain9Rauls Spānija271421995–2011Real Madrid, Schalke 04Karims Benzemā Francija1522005–2023Lyon, Real Madrid

 Vienā sezonā (kopš 1992–93) 

VietaSpēlētājsSezona1Luišs Figu1999–200092Deivids Bekhems1998–998Gaiska Mendjeta2000–01Neimars2016–17Džeimss Milners2017–18

 Citi rekordi 

 Četri spēlētāji vienā spēlē ir atdevuši četras rezultatīvas piespēles (kopš 2003.–2004. gada):
 Raiens Gigss, Manchester United rindās, pret Roma, 2007. gada 10. aprīlī.
 Karlušs Martinšs, Benfica rindās, pret Lyon, 2010. gada 2. novembrī.
 Zlatans Ibrahimovičs, Paris Saint-Germain rindās, pret Zagrebas "Dinamo", 2012. gada 6. novembrī.
 Neimars, Barcelona rindās, pret Celtic, 2016. gada 13. septembrī; viņš arī guva vārtus.
 Raimons Kopa ir vienīgais spēlētājs, kurš finālspēlēs atdevis piecas rezultatīvas piespēles:
 1956. gadā (2) Stade Reims komandā, 1957. gadā un 1958. gadā (2) – Madrides "Real" komandā.
 Turklāt, Kopa ir viens no trim spēlētājiem, kurš ir atdevis rezultatīvas piespēles finālspēlēs ar diviem dažādiem klubiem, kopā ar Frenku Reikārdu, AC Milan rindās, 1989. gadā un Ajax rindās, 1995. gadā, un Toniju Krosu, Minhenes "Bayern" rindās, 2012. gadā un Madrides "Real" rindās, 2024. gadā, kā arī, viens no diviem spēlētājiem, kuri atdevuši rezultatīvas piespēles trīs dažādos finālos, kopā ar Andresu Injestu, Barcelona rindās, 2009., 2011. un 2015. gadā.
 Četri spēlētāji divreiz finišēja rezultatīvo piespēļu saraksta augšgalā (ieskaitot dalīti labāko rādītāju, kopš 1992.–1993. gada):
 Luišs Figu, Barcelona rindās, 1999.–2000. gadā un Madrides "Real" rindās, 2000.–2001. gada sezonā.
 Kaka, AC Milan rindās, 2004.–2005. gadā un Madrides "Real" rindās, 2011.–2012. gada sezonā.
 Lionels Mesi, Barcelona rindās, 2011.–2012. gada un 2014.–2015. gada sezonā.
 Neimars, Barcelona rindās, 2015.–2016. gada un 2016.–2017. gada sezonā.
 Neimaram ir visvairāk rezultatīvu piespēļu pret vienu pretinieku, atdodot astoņas rezultatīvas piespēles pret Celtic.

 Citi rekordi 

 Soda sitieni 

 Krištianu Ronaldu ir iesitis visvairāk soda sitienu (neskaitot soda sitienu sēriju), realizējot 19 no 22 soda sitieniem.
 Žuau Mariu ir iesitis visvairāk soda sitienu vienā sezonā, 2022.–2023. gada sezonā Benfica rindās realizējot piecus soda sitienus.
 Harijs Keins ir iesitis visvairāk soda sitienu vienā mačā, realizējot trīs soda sitienus, Minhenes "Bayern" rindās, pret Zagrebas "Dinamo", 2024. gada 17. septembrī.
 Tjerī Anrī un Lionels Mesi nav iesituši visvairāk soda sitienu (neskaitot soda sitienu sēriju), katrs netrāpot pa pieciem soda sitieniem.
 Ikers Kasiljass un Džanluidži Bufons atvairījuši visvairāk soda sitienu (neskaitot soda sitienu sēriju), katrs atvairot četrus soda sitienus.
 Vecākais vārtsargs, kurš turnīrā atvairījis soda sitienu, ir Jasmins Handanovičs, kuram bija 39 gadi un 274 dienas, kad viņš 2017. gada 1. novembrī atvairīja Džeimsa Milnera sodu sitienu, Maribor rindās, pret Liverpool.
 Jaunākais vārtsargs, kurš turnīrā atvairījis soda sitienu, ir Mile Svilars, kuram bija 18 gadi un 65 dienas, kad viņš 2017. gada 31. oktobrī atvairīja Antonī Marsiāla soda sitienu, Benfica rindās, pret Manchester United.
 Ātrākais soda sitiens, kas jebkad piešķirts turnīrā, bija Liverpool pret Tottenham Hotspur spēlē, 2019. gada 1. jūnija finālā, kas tika piešķirts pēc 23 sekundēm, kuru realizēja Mohameds Salāhs.
 Ātrākais soda sitiens, kas jebkad realizēts turnīrā, bija 2005. gada 7. decembrī, kuru realizēja Žoans Mikū, Brēmenes "Werder" rindās, pret Panathinaikos, kas notika pēc 1 minūtes un 45 sekundēm, tikai divas sekundes ātrāk nekā Mohameds Salāhs.

 Soda sitienu sērija 

 Antuāns Grīzmans ir vienīgais spēlētājs, kurš realizējis trīs soda sitienus, soda sitienu sērijā (no trim izpildītajiem), realizējot vienu 2014.–2015. gada astotdaļfinālā, 2015.–2016. gada astotdaļfinālā un 2016. gada finālā, visus Madrides "Atlético" rindās.
 Krištianu Ronaldu ir vienīgais spēlētājs, kurš nav trāpījis divus soda sitienus, soda sitienu sērijā (no trim izpildītajiem), vienu 2008. gada finālā, Manchester United rindās, un vienu 2011.–2012. gada pusfinālā, Madrides "Real" rindās.
 Manuels Noiers uzstādīja rekordu, atvairot piecus soda sitienus, soda sitienu sērijā, divus atvairot 2007.–2008. gada astotdaļfinālā, Schalke 04 rindās, divus 2011.–2012. gada pusfinālā un vienu 2012. gada finālā, Minhenes "Bayern" rindās.
 Divi vārtsargi vienā soda sitienu sērijā atvairīja četrus sitienus:
 Jans Mellers atvairīja četrus soda sitienus (no pieciem) Malmes FF rindās, soda sitienu sērijā pret 1. FC Magdeburg, 1975.–1976. gada pirmajā kārtā.
 Helmuts Dukadams atvairīja visus pretinieku sitienus Steaua București labā, soda sitienu sērijā pret Barcelona, 1986. gada finālā.

 Vārtu guvumi savos vārtos 

 25 spēlētāji divas reizes bumbu iesituši paši savos vārtos: Igors Akinfejevs, Alekss, Alekss Sandru, Andersons Polga, Valērijs Bondars, Vess Brauns, Kadu, Gerijs Koldvels, Rubens Diašs, Edu Drasena, Andžejs Grebošs, Ivans Elgera, Jožefs Horvāts, Tomāšs Hubočans, Žardels, Fils Džonss, Tomass Klaine, Ivans Markano, Žeremī Matjē, Kreigs Mūrs, Žerārs Pikē, Serhio Ramoss, Stefans Savičs, Rafaels Varāns un Soko.
 Ātrākais, kurš turnīrā iesitis bumbu savos vārtos, ir Injigo Martiness, kurš 2013.–2014. gada sezonā trāpīja bumbu savos vārtos pēc 69 sekundēm, pret savu komandu, Real Sociedad, kad tā spēlēja pret Manchester United.
 Viens spēlētājs iesitis bumbu pats savos vārtos finālā:
 Antoni Ramaljetss, 1961. gadā, pret savu komandu, Barcelona, 32. minūtē, spēlē pret Benfica.

 Vārtu sargāšana 

 Manuelam Noieram pieder rekords visvairāk aizvadīto sauso spēļu ziņā – 58 (60, ieskaitot 2 kvalifikācijas spēles): 7 ar Schalke 04 un 51 ar Minhenes "Bayern".
 Jensam Lēmanam pieder rekords visvairāk pēc kārtas aizvadīto sauso spēļu ziņā, nospēlējot pilnu spēli, ar astoņām, Arsenal komandā, 2004.–2005. gada sezonā (viena spēle) un 2005.–2006. gada sezonā (septiņas spēles). Runājot par kopējo minūšu skaitu, viņam ir vislielākais minūšu skaits (bez pārtraukumiem) bez ielaistiem vārtiem. Kopumā tas ilga 853 minūtes, kas sadalītas trīs sezonās:
 115 minūtes (pilns mačs un 25 minūtes no vienas spēles) 2004.–2005. gada sezonā
 647 minūtes (septiņi pilni mači un 17 minūtes, pirms viņš tika noraidīts finālā) 2005.–2006. gada sezonā
 91 minūte (viņš ielaida vārtus 91. minūtē, savā pirmajā mačā) 2006.–2007. gada sezonā
 Diviem vārtsargiem pieder rekords ar trīs sausajām spēlēm sacensību finālā:
 Heincs Stujs, 1971., 1972. un 1973. gadā, visas Ajax komandā.
 Zeps Maiers, 1974. (pārspēle), 1975. un 1976. gadā, visas Minhenes "Bayern" komandā.
 Četriem vārtsargiem pieder rekords, aizvadot deviņas sausās spēles vienas sezonas laikā:
 Sebastjāno Rosi ar AC Milan, 1993.–1994. gada sezonā
 Santjago Kaņisaress ar Valencia, 2000.–2001. gada sezonā
 Keilors Navass ar Madrides "Real", 2015.–2016. gada sezonā
 Eduārs Mendī ar Chelsea, 2020.–2021. gada sezonā
 Marko Balota bija vecākais vārtsargs, kurš piedalījies turnīrā, spēlējot Lazio komandā, pret Madrides "Real", 2007. gada 11. decembrī, 43 gadu un 252 dienu vecumā.
 Mārtens Vandevūrts bija jaunākais vārtsargs, kurš sācis spēli sākumsastāvā Čempionu līgā, Genk komandā, pret Napoli, 2019. gada 10. decembrī, 17 gadu un 287 dienu vecumā.
 Četri vārtsargi sacensībās uzvarējuši ar diviem klubiem:
 Džimijs Rimmers ar Manchester United, 1968. gadā un ar Aston Villa, 1982. gadā.
 Edvīns van der Sars ar Ajax, 1995. gadā un ar Manchester United, 2008. gadā.
 Skots Kārsons ar Liverpool, 2005. gadā un ar Manchester City, 2023. gadā.
 Kepa Arrisabalaga ar Chelsea, 2021. gadā un ar Madrides "Real", 2024. gadā.
 Edvīns van der Sars bija vecākais vārtsargs, kurš spēlējis un uzvarējis finālā, to paveicot 2008. gadā, ar Manchester United, 37 gadu un 205 dienu vecumā.
 Ikers Kasiljass bija jaunākais vārtsargs, kurš spēlējis un uzvarējis finālā, to paveicot 2000. gadā, ar Madrides "Real", 19 gadu un 4 dienu vecumā.
 Dino Dzofs bija vecākais vārtsargs, kurš spēlējis finālā, spēlējot Juventus sastāvā, zaudējot Hamburger SV, 1983. gadā, 41 gada un 86 dienu vecumā.
 Edvīns van der Sars ir vienīgais vārtsargs, kurš spēlējis piecos Čempionu līgas finālos, to paveicot ar Ajax, 1995. un 1996. gadā, un ar Manchester United, 2008., 2009. un 2011. gadā.
 Džanluidži Bufons ir vienīgais vārtsargs, kurš spēlējis trīs finālos un visus zaudējis, Juventus sastāvā, 2003., 2015. un 2017. gadā.
 Omri Glazeram pieder rekords visvairāk atvairīto sitienu ziņā vienā spēlē, Red Star Belgrade komandas rindās, 2023.–2024. gada grupu turnīra spēlē, pret Manchester City, atvairot 13 sitienus.
 Četri vārtsargi finālā spēlējuši divu klubu rindās:
 Edvīns van der Sars ar Ajax, 1995. un 1996. gadā, un ar Manchester United, 2008., 2009. un 2011. gadā.
 Hanss Jergs Buts ar Leverkūzenes "Bayer", 2002. gadā un ar Minhenes "Bayern", 2010. gadā.
 Keilors Navass ar Madrides "Real", 2016., 2017. un 2018. gadā un ar Paris Saint-Germain, 2020. gadā.
 Tibo Kurtuā ar Madrides "Atlético", 2014. gadā un ar Madrides "Real", 2022. un 2024. gadā.
 Huans Alonso ir izcīnījis visvairāk titulu kā vārtsargs, izcīnot piecus titulus pēc kārtas: 1955.–56., 1956.–57., 1957.–58., 1958.–59. un 1959.–60. gadā, visus ar Madrides "Real".
 Seši vārtsargi ir pacēluši trofeju kapteiņa amatā:
 Huans Alonso, ar Madrides "Real" (1958)
 Stevans Stojanovičs, ar Belgradas "Red Star" (1991)
 Andoni Subisarreta, ar Barcelona (1992)
 Peters Šmeihels, ar Manchester United (1999)
 Ikers Kasiljass, ar Madrides "Real" (2014)
 Manuels Noiers, ar Minhenes "Bayern" (2020)

 Disciplīna 

 Tikai trīs spēlētāji ir bijuši noraidīti Čempionu līgas finālā: Jenss Lēmans (Arsenal), 2006. gada finālā, pret Barcelona (Terje Hauge viņu noraidīja 18. minūtē, pēc Samuela Eto'o nogāšanas); Didjē Drogbā (Chelsea), 2008. gada finālā, pret Mančestras "United" (Ļubošs Miheļs viņu noraidīja 116. minūtē, par Nemaņas Vidiča iepļaukāšanu) un Huans Kvadrado (Juventus), 2017. gada finālā, pret Madrides "Real" (Fēlikss Brihs viņam 84. minūtē piešķīra otru dzelteno kartīti, par Serhio Ramosa pagrūšanu). Visas trīs spēlētāju komandas finālā zaudēja.
 Edgaram Davidsam, Zlatanam Ibrahimovičam un Serhio Ramosam kopīgi pieder rekords ar visvairāk sarkanajām kartītēm Čempionu līgā; viņi katrs ir bijuši noraidīti četras reizes.
 Zlatans Ibrahimovičs (ar Juventus, Milānas "Inter" un Paris Saint-Germain), Arturo Vidals (ar Minhenes "Bayern", "Barcelona" un Milānas "Inter") un Patriks Vieira (ar "Arsenal", "Juventus" un Milānas "Inter") ir vienīgie spēlētāji, kuri bijuši noraidīti triju klubu rindās Čempionu līgā.
 Oleksandram Kučeram pieder rekords kā spēlētājam, kurš visātrāk saņēmis sarkano kartīti Čempionu līgas mačā, kad viņš 2014.–2015. gada sezonā tika noraidīts Doneckas "Shakhtar" rindās, pret Minhenes "Bayern", pēc 3 minūtēm un 59 sekundēm.
 Serhio Ramosam pieder rekords ar visvairāk dzeltenajām kartītēm Čempionu līgā, ar 43+1 (vienreiz divas dzeltenās kartītes kļuva par sarkano), kopā ar trīs tiešajām sarkanajām kartītēm.

 Kapteiņa amats 

 Džons Terijs kā kapteinis aizvadījis visvairāk maču sacensību vēsturē, aizvadot 105 mačus ar Chelsea.
 Tikai divi spēlētāji trīs reizes ir pacēluši trofeju kapteiņa amatā:
 Francs Bekenbauers ar Minhenes "Bayern", 1974., 1975. un 1976. gadā
 Serhio Ramoss ar Madrides "Real", 2016., 2017. un 2018. gadā
 Divi spēlētāji finālā piedalījās četras reizes kapteiņa amatā:
 Francs Bekenbauers ar Minhenes "Bayern", 1974. (2), 1975. un 1976. gadā
 Franko Barēzi ar AC Milan, 1989., 1990., 1993. un 1995. gadā
 Seši citi spēlētāji finālā piedalījās trīs reizes kapteiņa amatā:
 Pako Hento ar Madrides "Real", 1962., 1964. un 1966. gadā
 Mariu Koluna ar Benfica, 1963., 1965. un 1968. gadā
 Armando Piki ar Milānas "Inter", 1964., 1965. un 1967. gadā
 Paolo Maldīni ar AC Milan, 2003., 2005. un 2007. gadā
 Serhio Ramoss ar Madrides "Real", 2016., 2017. un 2018. gadā
 Džordans Hendersons ar Liverpool, 2018., 2019. un 2022. gadā
 Paolo Maldīni ir vecākais kapteinis, kurš pacēlis trofeju, 2007. gadā ar AC Milan, 38 gadu un 331 dienas vecumā.
 Didjē Dešāns ir jaunākais kapteinis, kurš pacēlis trofeju, 1993. gadā ar Marseļas "Olympique", 24 gadu un 223 dienu vecumā.
 Deivids Vīrs kļuva par vecāko spēlētāju, kurš sācis spēli sākumsastāvā kapteiņa amatā Čempionu līgas ērā, kad viņš 40 gadu un 212 dienu vecumā bija kapteinis Rangers komandā, spēlē pret Bursaspor, 2010.–2011. gadā.
 Rubens Nevešs kļuva par jaunāko spēlētāju, kurš sācis spēli sākumsastāvā kapteiņa amatā Čempionu līgas ērā, kad viņš 18 gadu un 221 dienas vecumā bija kapteinis Porto komandā, spēlē pret Telavivas "Maccabi", 2015.–2016. gadā.
 Matiss de Lihts kļuva par jaunāko spēlētāju, kurš sācis spēli sākumsastāvā kapteiņa amatā Čempionu līgas izslēgšanas spēļu fāzē, kad viņš 19 gadu un 186 dienu vecumā bija kapteinis Ajax komandā, spēlē pret Madrides "Real", 2018.–2019. gadā.

 Mazsvarīgāka informācija 

 Tikai četri spēlētāji ir iekļuvuši finālā ar trim klubiem:
 Didjē Dešāns ar Marseļas "Olympique", 1993. gadā, ar Juventus, 1996., 1997. un 1998. gadā, un ar Valencia, 2001. gadā.
 Klarenss Zēdorfs ar Ajax, 1995. gadā, ar Madrides "Real", 1998. gadā un ar AC Milan, 2003., 2005. un 2007. gadā.
 Patriss Evra ar Monaco, 2004. gadā, ar "Manchester United", 2008., 2009. un 2011. gadā un ar "Juventus", 2015. gadā.
 Tiagu ar Barcelona, 2011. gadā, ar Minhenes "Bayern", 2020. gadā un ar Liverpool, 2022. gadā.
 Zlatans Ibrahimovičs ir vienīgais spēlētājs, kurš ar pieciem klubiem sasniedzis Čempionu līgas ceturtdaļfinālu, to paveicot ar "Ajax", "Juventus", Barcelona, ​​"AC Milan" un Paris Saint-Germain.
 Patrisam Evram pieder rekords, zaudējot četros finālos sacensībās, 2004. gadā ar "Monaco", 2009. un 2011. gadā ar "Manchester United" un 2015. gadā ar "Juventus", un viņa komanda zaudēja "Barcelona" katrā no pēdējām trim reizēm. Viņš ir vienīgais spēlētājs, kurš zaudējis finālā ar trim klubiem.
 Kingslijs Komans bija pirmais spēlētājs, kurš guva vārtus finālā pret bijušo klubu, Minhenes "Bayern" labā, ar 1–0 uzvarot "Paris Saint-Germain", 2020. gada finālā.
 Moize Kens (dzimis 2000. gada 28. februārī) bija pirmais 2000. gados dzimušais spēlētājs, kurš spēlēja Čempionu līgā, spēlējot "Juventus" komandā, mačā pret Sevilla, 2016. gada 22. novembrī.
 Džeidons Sančo (dzimis 2000. gada 25. martā) bija pirmais 2000. gados dzimušais spēlētājs, kurš Čempionu līgā guva vārtus, spēlējot Dortmundes "Borussia" komandā, mačā pret Madrides "Atlético", 2018. gada 24. oktobrī.
 Hans-Noā Masengo (dzimis 2001. gada 7. jūlijā) bija pirmais 21. gadsimtā dzimušais spēlētājs, kurš spēlēja Čempionu līgā, spēlējot "Monaco" komandā, mačā pret Club Brugge, 2018. gada 6. novembrī.
 Rodrigu (dzimis 2001. gada 9. janvārī) bija pirmais 21. gadsimtā dzimušais spēlētājs, kurš Čempionu līgā guva vārtus, to paveicot Madrides "Real" komandā, pret Galatasaray, 2019. gada 6. novembrī.
 Trīs spēlētāji zaudēja trijos finālos ar saviem klubiem un nekad neuzvarēja turnīrā:
 Rauls Mačadu (1963., 1965. un 1968. gadā, ar Benfica).
 Paolo Montero (1997., 1998. un 2003. gadā, ar "Juventus").
 Džanluidži Bufons (2003., 2015. un 2017. gadā, ar "Juventus").

 Galvenie treneri 

 Galveno treneru uzskaitījums ar visvairāk aizvadītām spēlēm 

Zemāk esošajā tabulā nav iekļauts sacensību kvalifikācijas posms.

 Vieta Galv. treneris Nācija Spēles Gadi Klubs(i) (spēles) 1 Karlo Ančeloti  Itālija 208 1997– Parma (6)Juventus (10)Milan (73)Chelsea (18)Paris Saint-Germain (10)Real Madrid (67)Bayern Munich (12)Napoli (12) 2 Alekss Fergusons  Skotija 202  Aberdeen (12) Manchester United (190) 3 Arsēns Vengers  Francija 190 1988–2017 Monaco (13)Arsenal (177) 4 Peps Gvardiola  Spānija 175 2008– Barcelona (50)Bayern Munich (36)Manchester City (89) 5 Žuzē Mouriņu  Portugāle 145 2001– Porto (17)Chelsea (57)Inter Milan (21)Real Madrid (32)Manchester United (14)Tottenham Hotspur (4) 6 Mirča Lučesku  Rumānija 115 1998– Inter Milan (3)Galatasaray (26)Beşiktaş (6)Shakhtar Donetsk (68)Dynamo Kyiv (12) 7 Djego Simeone  Argentīna 109 2013– Atlético Madrid (109) 8 Jirgens Klops  Vācija 102 2011– Borussia Dortmund (37)Liverpool (65) 9 Masimiljāno Allegri  Itālija 100 2010– Milan (32)Juventus (68) 10 Otmārs Hicfelds  Vācija 97 1990–2004 Grasshopper (2)Borussia Dortmund (19)Bayern Munich (76)

Piezīmes

 Fināls un uzvaru rekordi 

 Karlo Ančeloti ir vienīgais treneris, kurš sacensībās uzvarējis piecas reizes, to paveicot 2002.–03. un 2006.–07. gadā, ar AC Milan un 2013.–14., 2021.–22. un 2023.–24. gadā, ar Madrides "Real".
 Trīs citi treneri sacensībās uzvarējuši trīs reizes:
 Bobs Peislijs, 1976.–77., 1977.–78. un 1980.–81. gadā (visas ar Liverpool)
 Zinedins Zidāns, 2015.–16., 2016.–17. un 2017.–18. gadā (visas ar Madrides "Real"), vienīgais treneris, kurš izcīnījis trīs titulus pēc kārtas.
 Peps Gvardiola, 2008.–09., 2010.–11. (Barcelona) un 2022.–23. (Manchester City)
 Tikai viens treneris ir bijis finālists sešas reizes:
 Karlo Ančeloti, 2003., 2005., 2007. gadā (AC Milan), 2014., 2022. un 2024. gadā (Madrides "Real")
 Pieci citi treneri ir bijuši finālisti četras reizes:
 Migels Muņoss, 1960., 1962., 1964. un 1966. gadā (visi ar Madrides "Real")
 Marčello Lipi, 1996., 1997., 1998. un 2003. gadā (visi ar Juventus)
 Alekss Fergusons, 1999., 2008., 2009. un 2011. gadā (visi ar Manchester United)
 Jirgens Klops, 2013. gadā (Dortmundes "Borussia"), 2018., 2019. un 2022. gadā (Liverpool)
 Peps Gvardiola, 2009., 2011. gadā (Barcelona), 2021. un 2023. gadā (Manchester City)
 Divi treneri zaudējuši trijos finālos, kas ir sacensību rekords:
 Marčello Lipi zaudēja 1997., 1998. un 2003. gadā, visus ar Juventus.
 Jirgens Klops zaudēja 2013. gadā ar Dortmundes "Borussia", un 2018. un 2022. gadā, ar Liverpool.
 Septiņi cilvēki ir uzvarējuši Eiropas kausā/Čempionu līgā kā spēlētājs un vēlāk kā treneris, četri no tiem ar vienu un to pašu klubu:
 Migels Muņoss ar Madrides "Real" uzvarēja kā spēlētājs 1955.–56. un 1956.–57. gadā, un kā treneris 1959.–60. un 1965.–66. gadā.
 Karlo Ančeloti uzvarēja kā spēlētājs 1988.–89. un 1989.–90. gadā, un kā treneris 2002.–03. un 2006.–07. gadā ar AC Milan, pēc tam kā treneris 2013.–14., 2021.–22. un 2023.–24. gadā ar Madrides "Real".
 Peps Gvardiola uzvarēja kā spēlētājs 1991.–92. gadā un kā treneris 2008.–09. un 2010.–11. gadā ar Barcelona, pēc tam kā treneris 2022.–23. gadā ar Manchester City.
 Džovanni Trapatoni uzvarēja kā spēlētājs 1962.–63. gadā un 1968.–69. gadā, abas reizes ar AC Milan, un kā treneris 1984.–85. gadā ar Juventus.
 Johans Kruifs uzvarēja kā spēlētājs 1970.–71., 1971.–72. un 1972.–73. gadā, visas ar Ajax, un kā treneris 1991.–92. gadā ar Barcelona.
 Frenks Reikārds uzvarēja kā spēlētājs 1988.–89. un 1989.–90. gadā, abas reizes ar AC Milan, 1994.–95. gadā ar Ajax, un kā treneris 2005.–06. gadā ar Barcelona.
 Zinedins Zidāns ar Madrides "Real" uzvarēja kā spēlētājs 2001.–02. gadā, un kā treneris 2015.–16., 2016.–17. un 2017.–18. gadā.
 Astoņi citi cilvēki finālā ir piedalījušies kā spēlētājs, bet vēlāk kā treneris, lai gan neuzvarēja vienā vai kādā no lomām:
 Visente del Boske ar Madrides "Real" zaudēja kā spēlētājs 1981. gadā, bet 2000. un 2002. gadā uzvarēja kā treneris.
 Fabio Kapello zaudēja kā spēlētājs 1973. gadā ar Juventus, un kā treneris 1993. un 1995. gadā, bet 1994. gadā uzvarēja kā treneris, visās reizēs esot trenerim AC Milan komandai.
 Didjē Dešāns uzvarēja kā spēlētājs 1993. gadā ar Marseļas "Olympique" un 1996. gadā ar Juventus, un zaudēja ar "Juventus" 1997. un 1998. gadā (zaudēja arī 2001. gadā ar Valencia, paliekot uz rezervistu soliņa), un zaudēja kā treneris ar Monaco, 2004. gadā.
 Jups Heinkess zaudēja kā spēlētājs 1977. gadā ar Menhengladbahas "Borussia", bet uzvarēja kā treneris 1998. gadā ar Madrides "Real" un 2013. gadā ar Minhenes "Bayern", un zaudēja kā treneris 2012. gadā ar Minhenes "Bayern".
 Angels Jordenesku ar Steaua București uzvarēja kā spēlētājs 1986. gadā, bet zaudēja kā treneris 1989. gadā.
 Nilss Līdholms zaudēja kā spēlētājs 1958. gadā ar AC Milan un kā treneris ar AS Roma 1984. gadā.
 Ferencs Puškāšs uzvarēja kā spēlētājs 1960. gadā (uzvarējis arī 1959. un 1966. gadā kā komandas dalībnieks, kurš netika izvēlēts finālam) un zaudēja 1962. un 1964. gadā, visas reizes ar Madrides "Real", un zaudēja kā treneris 1971. gadā ar Panathinaikos.
 Hanss Dīters Fliks ar Minhenes "Bayern" zaudēja kā spēlētājs 1987. gadā, bet uzvarēja kā treneris 2020. gadā.
 Seši treneri ir izcīnījuši titulu ar diviem klubiem:
 Ernsts Hapels to paveica ar Feyenoord, 1969.–70. gadā, un ar Hamburger SV, 1982.–83. gadā.
 Otmārs Hicfelds to paveica ar Dortmundes "Borussia", 1996.–97. gadā, un ar Minhenes "Bayern", 2000.–01. gadā, un ir vienīgais treneris, kurš ir izcīnījis trofeju ar diviem dažādiem klubiem no vienas vietējās līgas.
 Žuzē Mouriņu to paveica ar Porto, 2003.–04. gadā, un ar Milānas "Inter", 2009.–10. gadā.
 Jups Heinkess to paveica ar Madrides "Real", 1997.–98. gadā, un ar Minhenes "Bayern", 2012.–13. gadā.
 Karlo Ančeloti to paveica ar AC Milan, 2002.–03. un 2006.–07. gadā, un ar Madrides "Real", 2013.–14., 2021.–22. un 2023.–24. gadā.
 Peps Gvardiola to paveica ar Barcelona, 2008.–09. un 2010.–11. gadā, un ar Manchester City, 2022.–23. gadā, un ir vienīgais treneris, kurš  izcīnījis trīs trofejas sezonā ar diviem dažādiem klubiem.
 Tomass Tuhels ir vienīgais treneris, kurš ar diviem klubiem sasniedzis finālu divās sezonās pēc kārtas (2020. gadā ar "Paris Saint-Germain" un 2021. gadā ar "Chelsea").
 Itāļu treneri turnīrā uzvarējuši divpadsmit reizes, kas ir sacensību rekords.
 Pieci klubi kopumā deviņos gadījumos sezonas laikā nomainīja treneri un uzvarēja turnīrā:
 Madrides "Real" nomainīja Manuelu Fleitasu Soliču ar Migelu Muņosu, 1959.–60. gadā, nomainīja Džonu Tošeku ar Visenti del Boski, 1999.–2000. gadā, un nomainīja Rafaelu Benitesu ar Zinedinu Zidānu, 2015.–16. gadā
 Minhenes "Bayern" nomainīja Udo Lateku ar Detmāru Krāmeru, 1974.–75. gadā, un nomainīja Niko Kovaču ar Hansu Dīteru Fliku, 2019.–20. gadā
 Aston Villa nomainīja Ronu Sondersu ar Toniju Bārtonu, 1981.–82. gadā
 Marseļas "Olympique" nomainīja Žanu Fernandesu ar Raimonu Gutalsu, 1992.–93. gadā
 Chelsea nomainīja Andrē Villašu-Boašu ar Roberto Di Mateo, 2011.–12. gadā, un nomainīja Frenku Lampardu ar Tomasu Tuhelu, 2020.–21. gadā
 Zinedins Zidāns ir vienīgais treneris, kurš turnīrā uzvarējis trīs sezonas pēc kārtas (ar Madrides "Real", 2015.–16., 2016.–17. un 2017.–18. gadā).
 Zinedins Zidāns ir vienīgais treneris, kurš uzvarējis turnīrā trīs reizes, savās pirmajās trīs sezonās pēc kārtas kā trenerim šajās sacensībās, to paveicot ar Madrides "Real", 2015.–16., 2016.–17. un 2017.–18. gadā.
 Sekojošie pieci treneri arī ir uzvarējuši turnīrā divas reizes savās pirmajās divās sezonās:
 Hosē Viljalonga (1955–56 un 1956–57, abas reizes ar Madrides "Real")
 Bela Gutmans (1960–61 un 1961–62, abas reizes ar Benfica)
 Detmārs Krāmers (1974–75 un 1975–76, abas reizes ar Minhenes "Bayern")
 Bobs Peislijs (1976–77 un 1977–78, abas reizes ar Liverpool)
 Arrigo Saki (1988–89 un 1989–90, abas reizes ar AC Milan)

 Citu trofeju iegūšana 

 Spānis, Peps Gvardiola, un vācietis, Hanss Dīters Fliks, ir vienīgie divi treneri, kuri izcīnījuši sešus nozīmīgākos titulus sezonā, to paveicot attiecīgi ar Barcelona, 2009. gadā, un Minhenes "Bayern", 2020. gadā.
 Visente del Boske ir vienīgais treneris, kurš uzvarējis Čempionu līgā, Pasaules kausā un Eiropas čempionātā:
 Ar Madrides "Real", 2000. un 2002. gadā, Pasaules kausā, 2010. gadā, un Eiropas čempionātā, 2012. gadā, ar Spāniju
 Vēl viens treneris ir uzvarējis Čempionu līgā, kā arī Pasaules kausā:
 Marčello Lipi ar Juventus 1996. gadā uzvarēja Čempionu līgā un 2006. gadā ar Itāliju izcīnīja Pasaules kausu. Turklāt, viņš ar Guangzhou Evergrande uzvarēja 2013. gada AFC Čempionu līgā, kļūstot par vienīgo treneri, kurš uzvarējis gan AFC, gan UEFA Čempionu līgā.
 Divi citi treneri ir uzvarējuši Eiropas kausā, kā arī Eiropas čempionātā:
 Hosē Viljalonga uzvarēja Eiropas kausā ar Madrides "Real", 1956. un 1957. gadā, un Eiropas čempionātā, 1964. gadā, ar Spāniju
 Rinuss Mihelss uzvarēja Eiropas kausā ar Ajax, 1971. gadā, un Eiropas čempionātā, 1988. gadā, ar Nīderlandi
 Divi treneri ir uzvarējuši Kausu ieguvēju kausā un Eiropas kausā divas sezonas pēc kārtas ar vienu un to pašu klubu:
 Nereo Roko ar AC Milan uzvarēja Kausu ieguvēju kausā, 1968. gadā, un Eiropas kausā, 1969. gadā
 Džovanni Trapatoni ar Juventus uzvarēja Kausu ieguvēju kausā, 1984. gadā, un Eiropas kausā, 1985. gadā
 Trīs treneri ir uzvarējuši UEFA kausā un Eiropas kausā divās sezonās pēc kārtas, divi no tiem ar vienu un to pašu klubu:
 Bobs Peislijs uzvarēja UEFA kausā, 1976. gadā, un Eiropas kausā, 1977. gadā, abas reizes ar Liverpool.
 Žuzē Mouriņu uzvarēja UEFA kausā, 2003. gadā, un Čempionu līgā, 2004. gadā, abas reizes ar Porto.
 Rafaels Benitess uzvarēja UEFA kausā, 2004. gadā, ar Valencia, un Čempionu līgā, 2005. gadā, ar Liverpool.
 Rafaels Benitess ir vienīgais treneris, kurš ir uzvarējis FIFA Klubu Pasaules kausā, UEFA kausā un UEFA Čempionu līgā.
 Divi treneri ir uzvarējuši Kausu ieguvēju kausā, UEFA kausā un Eiropas kausā:
 Džovanni Trapatoni ar Juventus uzvarēja UEFA kausā, 1977. un 1993. gadā, Kausu ieguvēju kausā, 1984. gadā, un Eiropas kausā, 1985. gadā. Viņš arī uzvarēja UEFA kausā 1991. gadā, ar Milānas "Inter".
 Udo Lateks uzvarēja Eiropas kausā, 1974. gadā, ar Minhenes "Bayern", UEFA kausā, 1979. gadā, ar Menhengladbahas "Borussia", un Kausu ieguvēju kausā, 1982. gadā, ar Barcelona.
 Tikai viens treneris uzvarēja UEFA kausā/UEFA Eiropas līgā, UEFA Čempionu līgā un UEFA Eiropas Konferences līgā:
 Žuzē Mouriņu uzvarēja UEFA kausā, 2003. gadā, ar "Porto", UEFA Čempionu līgā, ar šo pašu klubu, nākamajā gadā, pēc tam atkal UEFA Čempionu līgā, ar Milānas "Inter", 2010. gadā, UEFA Eiropas līgā, ar Manchester United, 2017. gadā, un UEFA Eiropas Konferences līgā, ar "Roma", 2022. gadā.

 Vecākie un jaunākie 

 Hosē Viljalonga bija jaunākais treneris, kurš uzvarējis Eiropas kausā, to paveicot ar Madrides "Real", 1955.–56. gadā (36 gadu un 185 dienu vecumā).
 Peps Gvardiola bija jaunākais treneris, kurš uzvarējis Čempionu līgā, to paveicot ar Barcelona, 2008.–09. gadā (38 gadu un 129 dienu vecumā).
 Raimons Gutalss bija vecākais treneris, kurš uzvarēja sacensībās, to paveicot ar Marseļas "Olympique", 1992.–93. gadā (71 gada un 232 dienu vecumā).
 Bobs Hjūtons bija jaunākais treneris (27 gadu un 322 dienu vecumā), kurš piedalījies un uzvarējis Eiropas kausa un Čempionu līgas spēlē, to paveicot ar Malmes FF, pret 1. FC Magdeburg, 1975.–76. gada Eiropas kausa pirmajā kārtā.
 Jūlians Nāgelsmans bija jaunākais treneris (31 gada un 58 dienu vecumā), kurš piedalījies Čempionu līgas spēlē, ar TSG Hoffenheim komandu, pret Doneckas "Šahtar", 2018.–19. gada grupu turnīrā, un arī jaunākais treneris (32 gadu un 56 dienu vecumā), kurš uzvarējis Čempionu līgas spēlē, to paveicot ar RB Leipzig, pret Benfica, 2019.–20. gada grupu turnīrā, kam sekoja kā jaunākais treneris, kurš Čempionu līgas ērā uzvarējis izslēgšanas kārtā, pret Tottenham Hotspur, un pusfināla sasniegšana tajā pašā sezonā.
 Mirča Lučesku bija vecākais treneris (76 gadu un 133 dienu vecumā), kurš piedalījies Eiropas kausa un Čempionu līgas spēlē, ar Kijivas "Dinamo" komandu, pret Benfica, 2021.–22. gada grupu turnīrā, kā arī vecākais treneris (75 gadu un 132 dienu vecumā), kurš uzvarējis Čempionu līgas spēlē, ar Kijivas "Dinamo" komandu, pret Ferencváros, 2020.–21. gada grupu turnīrā.

 Citi rekordi 

 Karlo Ančeloti ir uzvarējis 118 spēlēs, kas ir visvairāk turnīra vēsturē. Vienīgie citi treneri, kas uzvarējuši vairāk nekā 100 spēlēs, ir Peps Gvardiola (111) un Alekss Fergusons (107).
 Aleksam Fergusonam pieder rekords ar visvairāk aizvadītām spēlēm vienā klubā, ar 190 spēlēm, Manchester United komandā.
 Aleksam Fergusonam pieder rekords ar visvairāk uzvarām viena kluba labā, uzvarot 102 spēlēs, ar "Manchester United" komandu.
 Pepam Gvardiolam pieder rekords uzvaru ziņā izslēgšanas spēļu fāzē, uzvarot 44 spēlēs.
 Zinedinam Zidānam pieder rekords ar visvairāk pēc kārtas izcīnītām uzvarām izslēgšanas spēlēs, ar divpadsmit, visas kā Madrides "Real" trenerim. Viņa izslēgšanas spēļu sērija sākās 2015.–16. gada astotdaļfinālā, divu spēļu summā ar 4–0 uzvarot AS Roma, un turpinājās līdz 2018. gada finālam, uzvarot Liverpool. Šajā sērijā viņš uzstādīja rekordu, izcīnot trīs trofejas pēc kārtas. Sērija beidzās, kad Madrides "Real" 2019.–20. gada astotdaļfinālā, ar 4–2, divu spēļu summā, zaudēja Manchester City.
 Jupam Heinkesam un Hansam Dīteram Flikam pieder kopīgs rekords ar visvairāk uzvarām pēc kārtas sacensībās, katrs izcīnot pa divpadsmit uzvarām, visas ar Minhenes "Bayern":
 Heinkesa uzvaru sērija sākās 2013. gada 2. aprīlī, ceturtdaļfinālā, ar 2–0 pārspējot Juventus, pēc tam uzvarot atbildes spēlē, divās pusfināla spēlēs un 2013. gada finālā, pret Dortmundes "Borussia", pirms trenera karjeras noslēgšanas. Pēc divām "Bayern" grupu turnīra spēlēm ar Karlo Ančeloti, 2017.–18. gada sezonā, Heinkess atsāka trenera karjeru, uzvarot atlikušajās četrās grupu turnīra spēlēs, divās astotdaļfināla spēlēs, pēc tam 2018. gada 3. aprīlī tiekot pie 12. uzvaras pēc kārtas, uzvarot Sevilla, ar 2–1, ceturtdaļfināla pirmajā spēlē; sērija noslēdzās ar bezvārtu neizšķirtu pret "Sevilla", atbildes spēlē.
 Flika uzvaru sērija sākās 2019. gada 6. novembrī, ceturtajā grupu turnīra spēlē ar 2–0 pārspējot Olympiacos, pēc tam uzvarot nākamajās divās grupu spēlēs, divās astotdaļfināla spēlēs, vienas kārtas ceturtdaļfināla un pusfināla spēlēs, kā arī 2020. gada finālā, pret Paris Saint-Germain. Sērija turpinājās 2020.–21. gada sezonā, kad "Bayern" uzvarēja četrās grupas spēlēs, Flikam sasniedzot 12. uzvaru pēc kārtas 2020. gada 25. novembrī, uzvarot Red Bull Salzburg, ar 3–1; sērija beidzās ar neizšķirtu, 1–1, pret Madrides "Atletico", piektajā grupu turnīra spēlē.
 Luijam van Gālam un Jūlianam Nāgelsmanam pieder kopīgs rekords ar visvairāk uzvarām pēc kārtas grupu turnīrā, katrs izcīnot četrpadsmit uzvaras:
 van Gāla uzvaru sērija sākās ar Barcelona, 1999. gada 8. decembrī, kad tā pārspēja Prāgas "Sparta", ar 5–0, 1999.–2000. gada sezonā, pēc tam uzvarot vēl četros mačos tajā pašā sezonā un astoņās spēlēs divos grupu turnīros, 2002.–03. gada sezonā, viņa pēdējai uzvarai esot, kad Minhenes "Bayern" ar 3–0 uzvarēja Maccabi Haifa, 2009.–10. gada sezonā.
 Nāgelsmana uzvaru sērija sākās ar RB Leipzig, 2020. gada 2. decembrī, pārspējot İstanbul Başakşehir, ar 4–3, 2020.–21. gada sezonā, tad izcīnot vēl vienu uzvaru tajā pašā sezonā, pirms 2021.–22. un 2022.–23. gada sezonās uzvarēja divpadsmit mačos ar Minhenes "Bayern".
 Ernsts Hapels ir vienīgais treneris, kurš ar trim klubiem sasniedzis Čempionu līgas finālu, to paveicot ar Feyenoord, 1970. gadā, Club Brugge, 1978. gadā un ar Hamburger SV, 1983. gadā.
 Žuzē Mouriņu ir vienīgais treneris, kurš ar četriem klubiem sasniedzis Čempionu līgas pusfinālu, to paveicot ar Porto, 2003.–04. gadā, ar Chelsea, 2004.–05., 2006.–07. un 2013.–14. gadā, ar Milānas "Inter", 2009.–10. gadā, un ar Madrides "Real", 2010.–11., 2011.–12. un 2012.–13. gadā.
 Karlo Ančeloti kļuva par pirmo treneri, kurš piedalījies Čempionu līgas grupu turnīrā ar astoņiem klubiem: Parma, Juventus, AC Milan, Chelsea, Paris Saint-Germain, Madrides "Real", Minhenes "Bayern" un Napoli.
 Trīs treneri ir iekļuvuši finālā trīs reizes pēc kārtas, visi ar vienu un to pašu komandu:
 Fabio Kapello ar AC Milan (1993, 1994 un 1995)
 Marčello Lipi ar Juventus (1996, 1997 un 1998)
 Zinedins Zidāns ar Madrides "Real" (2016, 2017 un 2018)
 Divi treneri, kuri nav no Eiropas, divas reizes uzvarējuši Eiropas kausā:
 Luiss Karnilja ar Madrides "Real" (1958 un 1959)
 Elenio Errera ar Milānas "Inter" (1964 un 1965)
 Seši treneri, kuri nav no Eiropas, zaudēja finālspēlēs:
 Fernando Rjera ar Benfica (1963)
 Otto Glorija ar Benfica (1968)
 Huans Karloss Lorenso ar Madrides "Atletico" (1974)
 Ektors Kupers ar Valencia (2000 un 2001)
 Djego Simeone ar Madrides "Atletico" (2014 un 2016)
 Maurisio Početino ar Tottenham Hotspur (2019)
 Četros finālos divi treneri no vienas valsts stājās pretī viens otram:
 Anglija: Braiens Klofs ar Notingemas "Forest" pret Bobu Hjūtonu ar Malmö FF (1979)
 Itālija: Karlo Ančeloti ar AC Milan pret Marčello Lipi ar Juventus (2003)
 Vācija: Jups Heinkess ar Minhenes "Bayern" pret Jirgenu Klopu ar Dortmundes "Borussia" (2013)
 Vācija: Hanss Dīters Fliks ar Minhenes "Bayern" pret Tomasu Tuhelu ar Paris Saint-Germain (2020)
 2019.–20. gadā pusfinālu sasniedza trīs vācu treneri (Hanss Dīters Fliks ar Minhenes "Bayern", Jūlians Nāgelsmans ar RB Leipzig un Tomass Tuhels ar Paris Saint-Germain), kas ir visvairāk no jebkuras tautības, kuri sacensību vēsturē sasnieguši pusfinālu. 2022.–23. gadā šis rādītājs tika izlīdzināts, kad viņiem pievienojās trīs itāļu treneri, kuri sasniedza pusfinālu (Karlo Ančeloti ar Madrides "Real", Simone Indzagi ar Milānas "Inter" un Stefāno Pioli ar AC Milan).
 Ir bijuši četri gadījumi, kad ceturtdaļfinālā ir iekļuvuši četri treneri no vienas tautības, kas ir sacensību rekords:
 Četri vācu treneri (ieskaitot Austrumvāciju un Rietumvāciju) 1976.–77. gadā (Detmārs Krāmers ar Minhenes "Bayern", Valters Fričs ar Drēzdenes "Dynamo", Frīdhelms Konjecka ar FC Zürich un Udo Lateks ar Menhengladbahas "Borussia")
 Četri vācu treneri 2020.–21. gadā (Hanss Dīters Fliks ar Minhenes "Bayern", Jirgens Klops ar Liverpool, Edins Terzičs ar Dortmundes "Borussia" un Tomass Tuhels ar Chelsea)
 Četri itāļu treneri 2022.–23. gadā (Karlo Ančeloti ar Madrides "Real", Simone Indzagi ar Milānas "Inter", Stefāno Pioli ar AC Milan un Lučāno Spalleti ar Napoli)
 Četri spāņu treneri 2023.–24. gadā (Mikels Arteta ar Arsenal, Peps Gvardiola ar Manchester City, Luiss Enrike ar Paris Saint-Germain un Šavi ar Barcelona)

 Tiesneši 

 Fēlikss Brihs ir piedalījies visvairāk spēlēs kā tiesnesis, tiesājot 69 spēles.
 Četri tiesneši ir tiesājuši divus finālus:
 Leo Horns, 1957. un 1962. gadā
 Gotfrīds Dīnsts, 1961. un 1965. gadā
 Končeto Lo Bello, 1968. un 1970. gadā
 Karojs Palotai, 1976. un 1981. gadā
 Bjernam Keipersam pieder rekords, 2020.–21. gada sezonā tiesājot deviņas spēles.
 Gotfrīds Dīnsts ir vienīgais tiesnesis, kurš ir tiesājis Eiropas kausa/Čempionu līgas, FIFA Pasaules kausa un UEFA Eiropas čempionāta finālu, tiesājot 1961. un 1965. gada Eiropas kausa finālu, kā arī 1966. gada FIFA Pasaules kausa finālu un 1968. gada Eiropas čempionāta futbolā finālu.
 Tālāk minētie tiesneši ir papildus tiesājuši gan Eiropas kausa/Čempionu līgas, gan FIFA Pasaules kausa finālu:
 Džeks Teilors, 1971. gada Eiropas kausa finālu un 1974. gada FIFA Pasaules kausa finālu.
 Šāndors Pūls, 1997. gada UEFA Čempionu līgas finālu un 1994. gada FIFA Pasaules kausa finālu.
 Pjerluidži Kolina, 1999. gada UEFA Čempionu līgas finālu un 2002. gada FIFA Pasaules kausa finālu.
 Hovards Vebs, 2010. gada UEFA Čempionu līgas finālu un 2010. gada FIFA Pasaules kausa finālu.
 Nikola Ricoli, 2013. gada UEFA Čempionu līgas finālu un 2014. gada FIFA Pasaules kausa finālu.
 Šimons Marciņaks, 2023. gada UEFA Čempionu līgas finālu un 2022. gada FIFA Pasaules kausa finālu.
 Tālāk minētie tiesneši ir papildus tiesājuši gan Eiropas kausa/Čempionu līgas, gan UEFA Eiropas čempionāta finālu:
 Arturs Edvards Eliss, 1956. gada Eiropas kausa finālu un 1960. gada Eiropas Nāciju kausa finālu.
 Arturs Holands, 1963. gada Eiropas kausa finālu un 1964. gada Eiropas Nāciju kausa finālu.
 Nikolaje Rainea, 1983. gada Eiropas kausa finālu un UEFA Euro 1980 finālu.
 Mišels Votro, 1986. gada Eiropas kausa finālu un UEFA Euro 1988 finālu.
 Markuss Merks, 2003. gada UEFA Čempionu līgas finālu un UEFA Euro 2004 finālu.
 Pedru Proensa, 2012. gada UEFA Čempionu līgas finālu un UEFA Euro 2012 finālu.
 Bjerns Keiperss, 2014. gada UEFA Čempionu līgas finālu un UEFA Euro 2020 finālu.
 Marks Klatenburgs, 2016. gada UEFA Čempionu līgas finālu un UEFA Euro 2016 finālu.
 Stefānija Frapāra kļuva par pirmo un vienīgo sievieti, kas tiesāja vīriešu UEFA Čempionu līgas spēli, kad viņa 2020. gada 2. decembrī tiesāja grupu turnīra spēli starp Juventus un Kijivas "Dinamo".

 Disciplīna 

 Fēlikss Brihs ir piešķīris 271 dzelteno kartīti, kas ir rekords, no kurām 17 bija otrās dzeltenās kartītes, kas pēc tam pārvērtās par sarkano kartīti.
 Markuss Merks ir piešķīris visvairāk tiešās sarkanās kartītes – 12.
 Fēlikss Brihs ir piešķīris visvairāk soda sitienus – 27.

 Prezidenti 
 Florentino Peress ir prezidents, kura klubs ir izcīnījis visvairāk titulu viņam esot amatā, septiņus Čempionu līgas titulus ar Madrides "Real", 2001.–02., 2013.–14., 2015.–16., 2016.–17., 2017.–18., 2021.–22. un 2023.–24. gadā.
 Santjago Bernabeu kā Madrides "Real" prezidents ieguva sešus Eiropas kausus, 1955.–56., 1956.–57., 1957.–58., 1958.–59., 1959.–60. un 1965.–66. gadā.
 Silvio Berluskoni kā AC Milan prezidents ieguva piecus Eiropas kausus, 1988.–89., 1989.–90., 1993.–94., 2002.–03. un 2006.–07. gadā.
 Franko Karraro bija jaunākais prezidents, kad viņa klubs uzvarēja sacensībās, ar AC Milan, 1968.–69. gadā, esot 29 gadus un 173 dienas vecam.
 Florentino Peress bija vecākais prezidents, kad viņa klubs uzvarēja sacensībās, ar Madrides "Real", 2023.–24. gadā, esot 77 gadus un 86 dienas vecam.
 Jāps van Prāgs un Mihaēls van Prāgs ir pirmie tēvs un dēls prezidenta amatā, kad viņu klubs uzvarēja sacensībās, Ajax. Šī komanda dažādos laika posmos ar šiem prezidentiem uzvarēja Čempionu līgā, 1970.–71., 1971.–72., 1972.–73. un 1994.–95. gadā.
 Andželo Morati un Masimo Morati ir otrie tēvs un dēls prezidenta amatā, kad viņu klubs uzvarēja sacensībās, Milānas "Inter". Šī komanda dažādos periodos ar šiem prezidentiem uzvarēja Čempionu līgā, 1963.–64., 1964.–65. un 2009.–10. gadā.

 Apmeklētība 
 Mačs starp Celtic un Leeds United, 1969.–70. gada pusfināla atbildes spēlē, ir spēle ar vislielāko apmeklētību turnīra vēsturē, ar 135 805 apmeklētājiem. Mačs tika aizvadīts Hampden Park laukumā, Glāzgovā, Skotijā.
Spēle starp Barcelona un Paris Saint-Germain, 1994.–95. gada ceturtdaļfināla pirmajā spēlē, ir spēle ar lielāko apmeklētību Čempionu līgas ērā, ar 115 500. Mačs tika aizvadīts Camp Nou laukumā, Barselonā, Spānijā.
Visvairāk apmeklētais fināls sacensību vēsturē bija 1960. gada fināls, kas tika izspēlēts Hampden Park laukumā, Glāzgovā, Skotijā, 127 621 skatītāja priekšā. Čempionu līgas ērā, 1999. gada fināls, "Camp Nou" laukumā, Barselonā, bija visvairāk apmeklētākais (90 245).
COVID-19 pandēmijas dēļ, 2020. gada fināls ir ar vismazāko apmeklētību, kurš tika aizvadīts aiz slēgtām durvīm, Lisabonā, Estádio da Luz laukumā. Pandēmijas dēļ, arī 2021. gada fināls, Dragau stadiona laukumā, Portu, tika aizvadīts ar samazinātu apmeklētāju skaitu – 14 110 skatītājiem. Ja neskaita šos divus izņēmumus, fināls ar vismazāko apmeklētību bija 1961. gada fināls, starp Benfica un Barcelona, ​​kas tika aizvadīts Vankdorfas stadionā, Bernē, Šveicē, 26 732 skatītāju priekšā, lai gan 1974. gada fināla pārspēli Heizela stadionā, Briselē, apmeklēja 23 325 skatītāji.

 Piezīmes 

 Atsauces 

 Bibliogrāfija 

  2022–23 Season Update
  2022–23 Season Update
  2022–23 Season Update

 Ārējās saites 

 UEFA.com 
 Top Scorers – European Champions Cup/League  

Kategorija:Futbola rekordi un statistika