Klaņģu kalns

Klaņģu kalns atrodas Ķekavas novada Ķekavas pagastā starp autoceļiem A5, P85 un Rīgas HES ūdenskrātuvi. Jau 1887. gadā Augusts Bīlenšteins šo vietu atzinis par pilskalnu, ko pēc tam vairākas reizes aprakstījis Kārlis fon Lēviss of Menārs.

Pilskalnam iegareni apaļš veids un 4 m augsti sāni. Zemāk par tiem sākas lēzens kalna kritums, kas ziemeļos un austrumos izbeidzas muklājā. Plakumam dienvidu pusē ir 4 m augsts uzbedums, jo šai virzienā kalnam nav dabīga krituma. Pašā plakuma vidū atrodas veca, ūdeņaina bedre, domājams, aka.

Pirms Pirmā pasaules kara Klaņģukalns ticis aprakstīts kā labi uzglabājies nocietinājums, turpretī karā tas ticis izpostīts. Plakumā un sānos redzamas dziļas satiksmes ejas un blindāžu vietas. Atklājusies vairāku metru bieza mītņu kārta, kurā redzami apdeguši ozola baļķi, akmeņi u.c. priekšmeti. Pilskalnā metra dziļumā atrasts stipri apdedzis bronzas šķēpa gabals, kas tagad atrodas Rīgā, Kara muzejā. Balstoties uz Indriķa hroniku, lībiešiem vācu ienākšanas laikā nav bijis piļu šai apvidū. Tas nozīmē, ka Klaņģu kalns un citi tuvējie pilskalni jau bijuši pamesti un neapdzīvoti, vāciešiem ienākot.

No Klaņģu kalna pirms Rīgas HES ūdenskrātuves uzpludināšanas bijusi pārredzama visa Sausā Daugava un Bērzenes grīva.

 Atsauces 

 Ārējās saites 

 Klaņģu kalns

Kategorija:Pilskalni Vidzemē
Kategorija:Ķekavas pagasts
Kategorija:Arheoloģiskie pieminekļi Latvijā