Kauja pie Krutiem

Kauja pie Krutiem () starp Ukrainas Tautas Republikas armiju un Padomju Krievijas karaspēku notika 1918. gada 29. vai 30. janvārī netālu no Krutu dzelzceļa stacijas, Ņižinas apriņķī, Čerņihivas guberņā (mūsdienās Pamjatnes ciems, Ņižinas rajons, Čerņihivas apgabals), aptuveni 130 kilometrus uz ziemeļaustrumiem no Kijivas.

 Kauja 
Kad Padomju Krievijas spēki, apmēram 4000 vīru lielumā, kurus komandēja Mihails Muravjovs, virzījās Kijivas virzienā, neliela ukraiņu vienība 400 Bahmačas garnizona karavīru sastāvā (no kuriem aptuveni 300 bija studenti), ko sākotnēji komandēja kapteinis F. Timčenko, atkāpās no Bahmačas uz nelielo Krutu dzelzceļa staciju, pusceļā uz Ņižinu. Nelielajā vienībā galvenokārt bija Sičas strēlnieku Studentu bataljons (kurins), Hmeļnicka Kadetu skolas vienība un Brīvo kazaku rota.

Tieši pirms uzbrukuma Timčenko vietā stājās D. Nosenko. Timčenko devās uz Ņižinu, lai pārvilinātu Ukrainas pusē uz vietas izvietoto Ševčenko pulku (800 karavīru). 1918. gada 30. janvārī Ševčenko pulks nostājās Padomju Krievijas pusē, ziņas par šo notikumu lika Ukrainas Krutu garnizonam steigā atkāpties. Vairāk nekā puse no 400 karavīriem tika nogalināti kaujas laikā, kas ilga apmēram piecas stundas. Padomju historiogrāfijā kauja kļūdaini datēta ar 1918. gada 29. janvāri un tiek jaukta ar bruņotu sadursmi Plisku dzelzceļa stacijā.

Simona Petļuras komandētais Haidamaku kišs (300 karavīri), kas steidzās pastiprināt Krutu garnizonu, aizkavējās Darnicas dzelzceļa strādnieku sabotāžas dēļ un apstājās tiešā Bobrikas dzelzceļa stacijā tuvumā. Kišs galu galā atgriezās Kijivā boļševiku arsenāla sacelšanās dēļ, kas notika tajā pašā dienā.

Pēc Ukrainas Centrālās Radas atgriešanās galvaspilsētā, astoņpadsmit studentus atkalapbedīja Askolda kapā Kijivas centrā 1918. gada martā. Toreizējais Ukrainas Tautas Republikas vadītājs Mihailo Hruševskis kritušo bērēs par varoņiem nosauca ikvienu no 400 studentiem, kas cīnījās kaujā. Dzejnieks Pavlo Tičina sarakstīja vārsmu Пам'яті тридцяти par varonīgo studentu nāvi.

Pēc Ukrainas Tautas Republikas sakāves Ukrainas neatkarības karā, studentu mirstīgās atliekas pārvietoja uz Lukjaņivkas kapsētu Kijivā.

 Kaujā iesaistītās vienības 
Ukrainas spēki (Komandieris D. Nosenko)
 1. studentu rota (Sičas strēlnieku palīgbataljons) — komandieris Omeļčenko (nāvējoši ievainots), 116 karavīri, rota sadalīta četros vados
 Bohdana Hmeļnicka 1. Ukrainas militārās skolas kadetu korpuss — komandieris Averkijs Hončarenko (~200 karavīri)
 Hluhivas Brīvie kazaki (80 karavīri)
Kavalērijas vienība
 Improvizēts bruņuvilciens (lielgabals uz drezīnas) — komandieris S. Loščenko
 Bruņuvilciens — komandieris M. Jarcevs (ievainots), atkāpās uz Ņižinu

Padomju Krievijas spēki (Komandieris Mihails Muravjovs)
 1. revolucionārā armija (Divīzijas komandieris Pāvels Jegorovs) — 1500 karavīri
 Baltijas kara flotes jūrnieku vienība (Komandieris Afanasijs Remņovs)
 1. Petrogradas Sarkanā gvarde
1. bataljons — Ļifanovs (ievainots)
2. bataljons — Vorobjovs
 2. Maskavas Sarkanā gvarde — komandieris J. Lapiduss
 Bruņuvilciens Nr. 2
 2. revolucionārā armija (Divīzijas komandieris Reinholds Bērziņš)
 436. Novoladogas pulks
 534. Novokijevas pulks
 Baltijas kara flotes jūrnieku rota
 Ļeņina bruņuvilciens

 Skatīt arī 
 Kauja pie Krutiem (2022)

 Piezīmes un atsauces 
 Piezīmes 

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:Kaujas ar Krievijas piedalīšanos
Kategorija:Kaujas ar Ukrainas piedalīšanos
Kategorija:Ukrainas neatkarības karš