Baznīcas tēvi

Baznīcas tēvi (latīņu: Patres Ecclesiae) ir agrīnās kristīgās baznīcas teologi un bīskapi, kuriem bija nozīmīga loma kristīgās ticības veidošanā, mācību formulēšanā un baznīcas struktūras attīstībā. Viņi darbojās pirmajos gadsimtos pēc Kristus un palīdzēja definēt doktrīnas, cīnījās pret herēzijām un veicināja Svēto Rakstu interpretāciju.

 Iedalījums 
Baznīcas tēvus var iedalīt vairākās grupās:
 Apustuliskie tēvi (1.–2. gadsimts) — tie, kas dzīvoja apustuļu laikos vai tieši pēc tiem, piemēram:
 Klements no Romas
 Antiohijas Ignācijs
 Polikarps no Smirnas
 Grieķu Baznīcas tēvi (3.–8. gadsimts) — strādāja galvenokārt Austrumu baznīcā un rakstīja grieķu valodā, piemēram:
 Origens
 Basilijs Lielais
 Gregors no Nazianzas
 Joans Hrizostoms
 Latīņu Baznīcas tēvi (3.–7. gadsimts) — darbojās Rietumu baznīcā un rakstīja latīņu valodā, piemēram:
 Tertuliāns
 Cipers no Kartāgas
 Ambrozijs no Milānas
 Augustīns no Hiponas
 Hieronīms
 Sīriešu Baznīcas tēvi — kas darbojās galvenokārt Sīrijā un rakstīja sīriešu valodā, piemēram:
 Afrahats
 Efraims Sīrietis

 Ārējās saites 

Kategorija:Kristietība
Kategorija:Kristietības vēsture