Nummurmuiža

Nummurmuiža (ar diviem secīgiem "m" burtiem atbilstoši muižas pastāvēšanas vēsturiskā perioda latviešu valodas rakstībai) () bija muiža Rīgā, Ziepniekkalnā, tā atradās starp tagadējo Ziepniekkalna ielu (līdz 1938. gadam Nummurmuižas iela) un Bišumuižas grāvi.  Muižas ēkas nav saglabājušās, un to atrašanās vieta ir nosakāma tikai aptuveni. Par muižas dārzu mūsdienās liecina vienīgais Nummurmuižas ozols, kas atrodas starp diviem Jāņa Čakstes gatves viaduktiem, kas savienojas ar Ziepniekkalna ielu. 600 metrus uz DR no kādreizējās muižas ēku atrašanās vietas Ķekavas pagasta teritorijā atrodas ar mežu apaudzis 6,82 ha liels nekustamais īpašums Nummurmuiža. Paplašinot Rīgas robežas, 1924. gadā Nummurmuižu iekļāva pilsētas teritorijā.

 Vēsture 
Muiža bija nozīmīgs lauksaimniecības un saimniecības centrs, taču ar nelielu iedzīvotāju skaitu. Pirmo reizi tā redzama 1793. gadā Roberta Rennija () uzmērītajā Katlakalna apkaimes kartē. 1887. gadā Rīgas pilsētas policijas rajona robežu regulēšanas komisija nolēma izslēgt Nummurmuižu no pilsētas policijas rajona, jo tajā atradās tikai 19 iedzīvotāji uz 80,85 hektāriem zemes.
Muiža vairākkārt cieta no ugunsgrēkiem. 1895. gada 9. oktobra pievakarē nodega liela saimniecības ēka, bet 1910. gada 23. marta agrā rītā liesmas pilnībā iznīcināja muižas galveno ēku. Muižai bija saistība ar botāniku. Tās teritorijā tika audzēti daži valriekstu koki, taču to augļi nebija pietiekami kvalitatīvi ēšanai. 1870. gadā Nummurmuižas pļavās, ganībās, mežos un grāvmalās pētnieku novērotie sēklaugi iekļauti Rīgas dabaspētnieku biedrības ziņojuma botānisksajā katalogā par Rīgas reģiona augu sugām. Muižas tuvumā norisinājās arī sabiedriskas aktivitātes – 1909. gadā Āgenskalna sporta un vingrošanas biedrība no Āgenskalna parka caur Nummurmuižu rīkoja slēpošanas tūri, bet 1889. gadā muižas teritorijā nosēdās gaisa balons, ar kuru no Vērmanes dārza Rīgā pacēlās amerikāņu aeronauts un izpletņlēcējs Čārlzs Lerū. 1840.-1894. gadā Nummurmuižas pārvaldnieks bija Gotlībs Magnuss Bernhards ()), kurš bija precējies ar Elizabeti Gropu (). Viņš pieteica savu laulību Jēzus baznīcā Rīgā 1886. gadā. 1884. gada ziemā Nummurmuižā dzīvojošajam Jākobam Jirgensam () nozaga zirgu un kamanas, kuras viņš bez uzraudzības bija atstājis uz Bauskas ielas pie Hentešla dzērienu tirgotavas.
1895. gadā muiža piederēja brāļiem Šlamoviciem () , un tajā ap 80 ha platībā tika veikta aktīva saimnieciskā darbība, taču muižu vairākkārt piemeklēja postoši ugunsgrēki.

Latvijas neatkarības kara laikā 1919. gada 8. oktobrī pie Nummermuižas 6. Rīgas kājnieku pulks mēģināja apturēt Rietumkrievijas armijas Dzelzsdivīzijas 3. pulka uzbrukumu Rīgai.

 Attīstība un pilsētbūvniecība 
1930. gadā apstiprināja Ziepniekkalna, attīstības projektu, kas paredzēja jaunu ielu un parku izveidi. 1938. gadā Nummurmuižas ielu pārdēvēja par Ziepniekkalna ielu. 2012. gadā uzsāka un 2013. gada 29. oktobrī pabeidza Dienvidu tilta trešās kārtas būvniecību. No Bauskas ielas līdz Ziepniekkalna ielai ved Jāņa Čakstes gatve, kuras divlīmeņu nobrauktuvju savienojums ar Ziepniekkalna ielu atrodas tieši kādreizējā Nummurmuižas ēku un dārza teritorijā. 2024. gada 4. ceturksnī uzsāka un līdz 2027. gada beigām plāno pabeigt Dienvidu tilta ceturtās kārtas būvniecību ar Jāņa Čakstes gatves turpinājumu no kādreizējās Nummurmuižas līdz Vienības gatvei Rīgas Ziepniekkalna apkaimes rietumu malā.

 Atsauces 

Kategorija:Muižas Rīgā