Hermanis fon Kampenhauzens

Hermanis Johans fon Kampenhauzens (, 1773-1836) bija vācbaltiešu jurists, Vidzemes landrāts, Vēstures un senatnes pētītāju biedrības pirmais prezidents. Brāļu draudzes atbalstītājs.

 Dzīvesgājums 
Dzimis 1773. gada 9. maijā Lenču muižā (Lenzenhof) tās īpašnieka Baltazara fon Kampenhauzena (1745—1800)  un viņa sievas Sofijas Eleanoras, dzimušas Voldekas fon Arneburgas, ģimenē. Mācījās brāļu draudzes skolās Vācijā (1779-1792), tad studēja tieslietas, filozofiju un matemātiku Halles Universitātē (1792-1795), dienēja Saksijas-Gotas hercoga leibgvardē, Napoleona karu laikā bija diplomātiskā misijā Rēgensburgā (1798-1803). Pēc tēva nāves 1801. gadā kļuva par Ungurmuižas (Orellen),  Kūduma muižas (Kudum), Lenču muižas (Lenzenhof) un Dubinska muižas (Aula und Dubinsky) īpašnieku.

Pēc atgriešanās dzimtenē darbojās kā Vidzemes bruņniecības kases revidents (1804), Dvēseļu revīzijas Cēsu komitejas vadītājs (1815), Rīgas apriņķa deputāts (1805-1824) un Vidzemes landrāts (1824-1836), Vidzemes hoftiesas asistents (1825-1829). 1833. gadā Vidzemes landtāgs viņu ievēlēja par Vidzemes konsistorijas prezidentu, tomēr neapstiprināja.  

1834. gadā viņu ievēlēja par Rīgas Vēstures un senatnes pētītāju biedrības pirmo prezidentu. 
Miris 1836. gada 27. septembrī Ungurmuižā.Baltische Historische Kommission (BHK), 2025

 Atsauces 

Kategorija:1773. gadā dzimušie
Kategorija:1863. gadā mirušie
Kategorija:Vācbaltieši