M61 Vulcan

M61 Vulcan ir ASV sešu stobru rotējošais aviācijas ložmetējs, kas paredzēts izmantošanai kara lidaparātos.

 Vēsture 
Otrā pasaules kara beigās Amerikas Savienotās Valstis sāka pētījumus par efektīvāka lielgabalu bruņojuma izveidi reaktīvajiem iznīcinātājiem. Palielinātā lidojuma ātruma dēļ bija nepieciešami ātrāk šaujoši lielgabali. Vācijā tika iegūti vienstobru revolverlielgabalu (Mauser MG 213) paraugi, kuriem bija lielāks uguns ātrums, ko tomēr ierobežoja patronu padeves sistēma, pārkaršana un stobru nodilums. ASV Gaisa spēkiem bija nepieciešami efektīvāki lielgabali, un firma General Electric Armament Division sāka izstrādāt daudzstobru lielgabalu, kas balstīts uz veco Getlinga konstrukciju. Oriģinālais Getlinga lielgabals netika plaši izmantots stobra rotācijas piedziņas lielā enerģijas patēriņa dēļ, taču 20. gadsimta 40. gadu beigu reaktīvajiem iznīcinātājiem bija jaudīgas elektriskās un hidrauliskās sistēmas, kas ļāva uz tiem izmantot daudzstobru lielgabalus. Daudzstobru lielgabaliem, salīdzinot ar revolverlielgabaliem, ir zemāks uguns ātrums uz stobru, bet lielāks ātrums visam lielgabala stiprinājumam. 1946. gadā ASV Gaisa spēki noslēdza līgumu ar General Electric, lai projekta Vulcan ietvaros izstrādātu sešstobru lielgabalu ar uguns ātrumu 6000 šāvienu minūtē. Pēc Otrā pasaules kara Eiropā plaši izplatījās 30 mm lielgabali ar jaudīgākiem šāviņiem, bet ASV tika nolemts izmantot 20 mm lielgabalus, kuriem bija mazāks svars, bet lielāks uguns ātrums un stobra ātrums. Pirmo lielgabala stiprinājuma prototipu T-171 General Electric izveidoja 1949. gadā.

1956. gadā ASV gaisa spēki pieņēma M61 Vulcan lidmašīnu lielgabalu 20 mm 20 × 102 mm patronai ar elektrisko kapsulas aizdedzi. M61 ir sešstobru lielgabals ar hidraulisku piedziņu, kam ir divi uguns režīmi: 4000 un 6000 šāvienu minūtē. F-104 Starfighter virsskaņas iznīcinātāja testēšanas laikā atklātas vairākas grūtības un kļūmes, kas saistītas ar 20 mm T171 Vulcan lielgabala stiprinājumu. Grūtības radīja patronu padeves sistēmas posmu aizkavēšanās un atsevišķu posmu radītais apdraudējums. Modernizētajai M61A1 lielgabala versijai izstrādāja bezposmu patronu padeves sistēmu. Vēlāk M61A1 lielgabals kļuva par amerikāņu iznīcinātāju standarta bruņojumu. Interesants fakts ir tas, ka viens M61 lielgabals maksā aptuveni  ASV dolāru, bet viens tā šāviņš — aptuveni 30 ASV dolāru. Tādējādi minūtes šaušanas izmaksas ar uguns ātrumu 6000 šāvieni minūtē ir  ASV dolāru.

Lielgabala munīciju ražo Olin Ordnance rūpnīcā Sentpītersbērgā, Floridā.Long Range Acquisition Estimates (FY 91 Base Year Projections) — Washington, D.C.: U.S. Government Printing Office, 1990. — P. 28 — 549 p.
Lielgabalu izmantoja Vjetnamas kara laikā. Izmantojot SUU-16 piekaramās lielgabalu kapsulas, amerikāņu Phantoms 1967. gada aprīlī—jūlijā notrieca 60 % no visiem Ziemeļvjetnamas MiG, kurus tie apšaudīja.Terry M. Mays. Gunfighting Over North Vietnam

 Varianti 
 M61A1
 M61A2

 Atsauces 

 Literatūra 
 Anderton, David A. North American F-100 Super Sabre. Osprey Publishing, 1987. .
 Campbell, John M. and Hill, Michael. Roll Call: Thud: A Photographic Record of the F-105 Thunderchief. 1996, Schiffer Publishing. .
 Davies, Peter E. U.S. Air Force F-4 Phantom II MiG Killers 1965—68. Osprey Combat Aircraft #45, 2004, Osprey Publishing, UK. .
 Davies, Peter E. USAF F-4 Phantom II MiG Killers 1972—73. Osprey Combat Aircraft 55 (2005). .
 Hobson, Chris. Vietnam Air Losses, United States Air Force, Navy and Marine Corps Fixed-Wing Aircraft Losses in Southeast Asia 1961—1973. (2001) Midland Publishing. .
 McCarthy, Donald J. Jr. MiG Killers, A Chronology of U.S. Air Victories in the Vietnam War 1965—1973. Specialty Press; 2009 .
 Michel III, Marshall L. Clashes, Air Combat Over North Vietnam 1965—1972. Naval Institute Press; 1997. .
 Toperczer, Istvan. MiG-17 and MiG-19 Units of the Vietnam War. Osprey Combat Aircraft #25, 2008 2nd ed. .

 Ārējās saites 






Kategorija:Ložmetēji