Hamodi

Hamodi (Hamodus) ir viena no ripidistiju klases (Rhipidistia) ģintīm. Ģinti 1933. gadā aprakstīja krievu paleontologs Dmitrijs Obručevs, pamtojoties uz Ļeņingradas apgabalā, Jegļinkas strauta atsegumā, lužskas slāņos (burtnieku svīta) atrasto simfīzo zobu. Šīs ģints pārstāvji dzīvoja paleozoja ērā, augšdevona živetas laikmetā. Ģinti pārstāv vienīgā suga Hamodus lutkevitshi. Suga izplatīta galvenajā devona laukā: Krievijā, Ļeņingradas un Pleskavas apgabalos un Baltijā burtnieku svītas nogulumos. Izņemot simfīzos zobus, citas šīs ģints pārstāvju atliekas nav zināmas.

 Apraksts 
Hamodu simfīzie zobi ir augsti, slaidi, ar harpūnveidīgu virsotni un paplašinātu, šķērsgriezumā ovālu, rupji krokotu pamatni. Zobu augstums (1-9 cm) četras reizes pārsniedz uzpūstās pamatnes platumu. Zobu iekšējā puse ir ieliekta un ar iedobi pamatnē. Zobu ārējā puse ir izliekta. To virsma līdz pašai smailei ir klāta ar smalkām, gareniskām vadziņām. Zobiem ir dendrodontā tipa mikrostruktūra, kas ir līdzīga kā gliptolepjiem.Татаринов Л.П., Новицкая Л.И., Бесчелюстные и древние рыбы. Справочник для палеонтологов, биологов и геологов, МОСКВА, ГЕОС, 2004., 353. lpp.

 Atsauces 

Kategorija:Ripidistijas