Kromaņonieši

Kromaņonieši jeb Kromaņonas cilvēki () bija agrīni cilvēki, kuri Eiropā parādījās apmēram pirms  gadu. Viņi tiek uzskatīti par tiešajiem mūsdienu cilvēku (Homo sapiens) priekštečiem un bija pirmie cilvēki, kuri apdzīvoja kontinentu pēc neandertāliešiem. Ģenētiskajos pētījumos kromaņoniešus mūsdienās dēvē par Rietumu medniekiem-vācējiem, un viņu gēnu varianti visvairāk ietekmējuši mūsdienu Ziemeļeiropas iedzīvotājus.

Kromaņonieši Eiropā ieradās neandertāliešu pastāvēšanas laikā, laika gaitā tos aizvietojot. Ap  gadu pirms mūsu ēras, sākoties neolītam, kromaņonieši saplūda ar jaunajām zemkopju sabiedrībām, kas ienāca no Tuvo Austrumu reģiona un ieviesa lauksaimniecību, mājlopu turēšanu un pastāvīgus ciematus.

 Etimoloģija 
Nosaukums “kromaņonieši” cēlies no Kromaņonas alas (franču: Cro-Magnon) Francijā, kur 1868. gadā tika atrasti pirmie šāda tipa cilvēku fosilie kauli.

 Raksturojums 
Kromaņonieši bija fiziski līdzīgi mūsdienu cilvēkiem — tiem bija augsts pieres kauls, izteikts zods un smadzeņu tilpums aptuveni 1600 cm³, kas ir līdzīgs vai pat nedaudz lielāks nekā mūsdienu cilvēkam. Viņi bija prasmīgi mednieki un vācēji, kā arī radīja sarežģītus darbarīkus no akmens, kaula un ragiem.

Kromaņonieši bija arī mākslas radītāji — viņu kultūrai raksturīgi alu gleznojumi, gravējumi un figūriņas, piemēram, "Veneras" statuetes.

Šī cilvēku grupa ir saistīta ar augsti attīstītu paleolīta kultūru, piemēram, ar orinjakas, gravetiešu un madlēniešu kultūrām. Viņu sabiedrība liecina par noteiktu sociālo organizāciju, iespējamu reliģisku pārliecību un rūpēm par kopienas locekļiem, kā to apliecina, piemēram, apbedījumi ar kapu piedevām.

 Pēcteči 
Arheoloģiskajos izrakumos atrasto mezolīta Latvijas iedzīvotāju kaulos atrastās genoma paliekas liecina par viņu radniecību ar Rietumu medniekiem-vācējiem (, agrāk dēvētiem par kromaņoniešiem), kas jau vairākus gadu tūkstošus bija apdzīvojuši lielu Eiropas daļu.Lazaridis, I. et al. Ancient human genomes suggest three ancestral populations for present-day Europeans. Nature 513, 409—413 (2014)  Agrīnā neolīta laikmetā (4.—3. gadu tk. p.m.ē.) no tās attīstījās Narvas kultūra, pie kuras piederēja Osas un Ičas apmetnes iedzīvotāji Lubāna līdzenumā. Jaunākie pētījumi atklājuši, ka tagadējiem Baltijas valstu pamatiedzīvotājiem konstatējama lielāka ģenētiskā līdzība ar Rietumu medniekiem-vācējiem (WHG) nekā jebkurai citai mūsdienu Eiropas populācijai, kas liecina, ka Baltijas austrumu krasta purvainajā apvidū patvērušies senākie Eiropas iedzīvotāji un vēlāko laikmetu ieceļotāju ģenētiskā ietekme ir bijusi mazāka nekā citās Eiropas daļās.Malmstrom, H. et al. Ancient DNA reveals lack of continuity between neolithic hunter-gatherers and contemporary Scandinavians. Curr. Biol. 19, 1758—1762 (2009)Mittnik, A., Wang, CC., Pfrengle, S. et al. The genetic prehistory of the Baltic Sea region. Nat Commun 9, 442 (2018)
Aptuveni 3900 gadus p.m.ē. Latvijā ienāca Ķemmes-bedrīšu keramikas kultūrai piederīgas ciltis, kas ģenētiski bija radniecīgas gan Rietumu, gan Austrumu medniekiem-vācējiem.

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:Cilvēku ģints