Sergejs Buņačenko

Sergejs Buņačenko (; dzimis , miris ) bija padomju armijas ģenerālmajors, kurš Otrā pasaules kara laikā pārgāja vācu pusē un kļuva par vienu no Krievu Atbrīvošanas armijas (ROA) komandieriem.

 Dzīvesgājums 
Dzimis 1902. gada 5. septembrī Kurskas guberņā ukraiņu izcelsmes ģimenē.

Dienējis Sarkanajā armijā kopš 1920. gada un piedalījās Krievijas pilsoņu karā. 1930. un 1940. gados ieņēma vairākus vadošus amatus Padomju armijā un tika atzīts par spējīgu komandieri.

Otrā pasaules kara laikā, 1942. gadā, kaujās pie Harkivas viņš nonāca vācu gūstā. Pēc sagūstīšanas Buņačenko pievienojās vāciešiem un kļuva par vienu no redzamākajiem ROA virsniekiem. Viņš vadīja 1. ROA divīziju, kas tika izveidota 1945. gadā un kļuva par galveno Krievu Atbrīvošanas armijas vienību. 1945. gada pavasarī viņa divīzija tika iesaistīta kaujās pret Padomju armiju pie Oderas, taču cieta smagus zaudējumus un atkāpās.

1945. gada maijā Buņačenko divīzija piedalījās Prāgas sacelšanās atbalstīšanā pret vāciešiem, palīdzot čehoslovākiem atbrīvoties no nacistu okupācijas. Pēc sacelšanās viņa vienība padevās rietumu sabiedrotajiem, cerot uz labvēlīgāku attieksmi nekā no Padomju Savienības. Neskatoties uz mēģinājumiem izvairīties no izdošanas, Buņačenko tika nodots Padomju Savienībai. 1946. gadā Buņačenko tika tiesāts par nodevību kopā ar Andreju Vlasovu un citiem ROA līderiem un pakārts.

 Ārējās saites 

Kategorija:1902. gadā dzimušie
Kategorija:1946. gadā mirušie
Kategorija:PSRS virsnieki
Kategorija:Pārbēdzēji