Paraglyptolepis karksiensis

Paraglyptolepis karksiensis ir devona holoptihīdu suga, kas dzīvoja galvenā devona lauka teritorijā živetas laikmetā, un kuras holotips atrasts burtnieku svītas nogulumos Igaunijas dinvidos, Hallistes upes krastos pie Karksi-Nuijas pilsētas. Izņemot šo vietu, nekur citur šīs sugas pārstāvju paliekas nav atrastas. Sugu 1987. gadā aprakstīja krievu paleontoloģe Emīlija Vorobjova. Suga nosaukta Karksi pilsētas vārdā.

 Apraksts 
Paraglyptolepis karksiensis ir vidēja lieluma zivis ap 15 cm garumā. Zivs ķermeņa kauli nav zināmi. Galvaskauss ir ar nedaudz izliektu galvas vairogu, salīdzinoši šaurs un augsts gar etmosfenoīda aizmugurējo malu. Šuves starp nedaudzajiem vairoga kauliem ir vāji pamanāmas. Etmoīds ir garš un sastāda līdz ½ no etmosfenoīda garuma. Tā augstuma, garuma un platuma attiecība ir 1:2:2,4. Purna priekšējā mala ir zema, ar dziļām iedobēm, un to veido augsts rostropraemaxillaria. Rostrale mediale netiek konstatēts. Ekzohoāna, acīmredzot, nav bijusi. Deguna kapsulas ir nedaudz lielākas kā porolepjiem un aizņem apmēram ⅔ no etmoīda. Priekšpusē tās sniedzas līdz aukslēju plātnītes līmenim un, attiecīgi, priekšdeguna nodalījums ir ļoti īss. Kapsulu maksimālais platums ir līdzīgs to garumam. Starpdeguna apgabals sastāda ap ⅓ no etmoīda maksimālā platuma pie tā aizmugurējiem sānu stūriem. Priekšējās ārējās nāsis izvietotas dorsāli deguna kapsulu priekšējā trešdaļā. Tās ir šauras, vertikāli izstieptas asā leņķī pret žokļa malu. Aizmugurējās ārējās nāsis ir sīka izgriezuma veidā pie etmoīda aizmugurējā apakšējā stūra.Воробьева Э.И., Поролепидная кистеперая рыба из среднего девона Эстонии, Палеонтологический журнал, 1987., Nr. 1, 77. lpp. Parietālais vairogs ir īss (apmēram, 1,5 reizes īsāks par postparietālo). Vairogu sānu malu savienojumu vietās, acīmredzot, saglabājas mediānie izgriezumi priekš vairogus savienojošā ligamenta (analoģiski gliptolepjiem). Orbitālie izgriezumi ir salīdzinoši lieli (līdz ⅓ no priekšējā vairoga garuma) un izvietoti latrāli vairoga vidusdaļā. Pineālā plātnīte atrodas postorbitālo stūru līmenī. Priekšējā aukslēju bedre kaudāli stiepjas, acīmredzot, līdz lemeša kaulu aizmugurējai malai. Aukslēju bedre ir gara un dziļa, un pārdalīta ar augstu etmosfenoīda mediāno ķīli. Bazipterigoīdais izaugums ir augsts un izvirzas uz sāniem samērā vāji. Suprapterigoīdais izaugums, visdrīzāk, ir neliels. Etmosfenoīda artikulārais izaugums stipri izvirzas atpakaļ. Sensorie kanāli ir plati. Poras ir sīkas un vāji pamanāmas. Segkauli ornamentēti ar sīkiem dentīna pauguriņiem. Ieapaļas plānas zvīņas klātas ar tieviem zarojošiem kosmīna ķīļiem.Татаринов Л.П., Новицкая Л.И., Бесчелюстные и древние рыбы. Справочник для палеонтологов, биологов и геологов, МОСКВА, ГЕОС, 2004., 354. lpp.

 Atsauces 

Kategorija:Ripidistijas