R-12 Dvina

R-12 Dvina (, NATO klasifikācija SS-4 Sandal) bija no 1959. līdz 1988. gadam PSRS Stratēģiskās nozīmes raķešu spēku bruņojumā esošas vidēja darbības rādiusa ballistiskā raķetes, kuras varēja apbruņot ar kodolgalviņām. 1962. gadā R-12 raķešu izvietošana Kubā bija Kubas raķešu krīzes iemesls.

PSRS stratēģisko raķešu spēku raķešu bāzes ar R-12 Dvina bija izvietotas arī Baltijas valstīs.
Latvijā vislabāk saglabājusies ir kodolraķešu bāze Zeltiņos (23. raķešu divīzijas 30. raķešu pulka 2. divizions).Daudzi militārā mantojuma objekti Latvijā iet zudībā lsm.lv 2025. gada 21. janvārī

 Raķešu bāzes Latvijā 
1960. gadā izveidoja 23. Gvardes raķešu divīziju (23-я гвардейская ракетная дивизия) ar štābu Valgā, kuras sastāvā bija arī 30. gvardes raķešu pulks (30-й гвардейский ракетный Рижский ордена Кутузова полк) Alūksnē ar četriem raķešu palaišanas kompleksiem Strautiņos un Zeltiņos un četriem kompleksiem Galgauskā (Tirzā). 1982. gadā to nodeva 40. raķešu divīzijas (40-я ракетная дивизия) pakļautībā ar štābu Ostrovā, bet 1990. gadā likvidēja.

1960. gadā izveidoja arī 29. Gvardes raķešu divīziju (29-я гвардейская ракетная дивизия) ar štābu Šauļos, kuras sastāvā bija arī 115. raķešu pulks (115-й ракетный полк) ar štābu Paplakā un ar raķešu palaišanas kompleksiem Bārtā, 307. raķešu pulks (307-й ракетный полк) ar štābu Jelgavā ar raķešu palaišanas kompleksiem Misā un Zālītē, 344. raķešu pulks (344-й ракетный полк) ar štābu Priekulē un ar raķešu palaišanas kompleksiem Vaiņodē, Nīgrandē un Embūtē, 867. raķešu pulks (867-й ракетный полк) ar štābu Dobelē un ar raķešu palaišanas kompleksiem Tērvetē un Augstkalnē. 1985. gadā 29. raķešu divīziju nodeva 53. raķešu armijas pakļautībā ar štābu Irkutskā.
Raķetes R-12 sāka likvidēt pēc Aukstā kara beigām un Vidēja darbības rādiusa kodolspēku līguma stāšanās spēkā 1988. gada jūnijā. Pēdējo no 149 raķetēm R-12 likvidēja 1990. gada maijā.

 Atsauces