Gyroptychius elgae

Gyroptychius elgae ir devona osteolepidīdu suga, kas dzīvoja Igaunijas teritorijā živetas laikmetā, un kuras holotips (etmoīda priekšējā daļa) atrasts burtnieku svītas nogulumos Igaunijas dienvidos, Hallistes upes krastos pie Karksi-Nuijas pilsētas. Izņemot šo vietu, nekur citur šīs sugas pārstāvju paliekas nav atrastas. Sugu 1977. gadā aprakstīja krievu paleontoloģe Emīlija Vorobjova. Suga nosaukta igauņu paleontoloģes Elgas Markas-Kurikas vārdā.

 Apraksts 
Gyroptychius elgae bija līdz 1 metram garas zivis. Galvaskauss ir dorsoventrāli stipri saplacināts. Galvas vairogs atrodas horizontālā stāvoklī virs asaru-žokļu iedobes. Tā veidošanā ir iesaistīta vaiga plātnes augšējā daļa (konkrēti, lacrimale). Purna priekšējā mala krasi izceļas virs mutes spraugas. Trīsstūrveidīgas vai ovālas formas nāsis atrodas subnariālā stūra augšējā pusē un daļēji ir saskatāmas no augšpuses. Deguna kapsulas ir nelielas, ovālas, savstarpēji plaši atvirzītas un izvietotas purna priekšējā malā. Starpdeguna apgabala platums sastāda ap 0,3 no etmoīda platuma subnariālo stūru līmenī. Starpdeguna apgabalā atrodas priekšējā aukslēju bedre. Dorsolaterāli izvietotās asaru-žokļu iedobes ir dziļas un divreiz garākas par nelielajiem un dziļajiem, dorsāli izvietotajiem orbitālajiem izgriezumiem. Galvaskausa platums pie preorbitālajiem stūriem 1,2—1,8, bet orbītu apgabalā 0,8—1,3 reizes pārsniedz parietālā vairoga garumu. Galvas vairoga preorbitālās daļas kauli ir saauguši bez šuvēm. Premaxillaria ir ar labi attīstītām aukslēju plātnēm un sānu izaugumiem. Vaiga plātne nav augsta, un tās garums 2,3 reizes pārsniedz augstumu. Squamosum garums gandrīz divreiz, postorbitale 1,7 reizes, quadratojugale 1,5 reizes, maxillare 6 reizes pārsniedz savu augstumu. Lacrimale un operculum garums un augstums ir apmēram līdzīgi. Quadratojugale bedrīšu līnija šķērso kaula apakšējo malu pa vidu, vai arī nobīdīta uz priekšu. Jugale nepiedalās orbītu veidošanā. Sānu gulāres ir garas un šauras, un to garums trīs reizes pārsniedz platumu. Apakšžokļa priekšējā bedrīšu līnija atrodas interkoronoīdās bedres līmenī (k/m < 3). Sensoro kanālu poras ir izvietotas vienā rindā. Zobi ir konusveidīgi un nav augsti. Priekšējie 4—5 zobi ir 1,5 reizes lielāki aizmugurējiem. Zobu pamatņu sieniņas ir rupji krokotas, bet virsotnes gludas. Zvīņas ir rombiskas un nepārsniedz 16 mm garumu.Татаринов Л.П., Новицкая Л.И., Бесчелюстные и древние рыбы. Справочник для палеонтологов, биологов и геологов, МОСКВА, ГЕОС, 2004., 307. lpp.

 Atsauces 

Kategorija:Ripidistijas