Šaurlapu ceļteka

Šaurlapu ceļteka jeb šaurlapu ceļmallapa () ir ceļteku dzimtas ziedaugu suga. Tā ir izplatīta nezāle kultivētās vai traucētās zemēs, atmatās, sausos mežos, nezālienēs kā arī graudaugu sējumos.

 Apraksts 
Daudzgadīgs, neliels (garums 10—45 cm) ceļteku dzimtas lakstaugs. Lapas rozetē, lancetiskas (garums 4—12 cm, platums 1—2,5 cm). Lapas kāts rievains. Plātnei 3—7 lokveida dzīslas, mala gluda. Ziednesis slaids, nezarots (garums līdz 45 cm), tā galotnē iegareni olveidīga ziedu vārpa (garums 1—2,5 cm). Augam parasti 2—5 ziedneši. Zieda kauss divdaivains, vainags gaišbrūns. Putekšnīcas baltas vai iedzeltenas. Auglis — divsēklu pogaļa. Zied no maija līdz septembrim.

No citām ceļtekām atšķirama pēc īsās ziedu vārpas garā ziednesī un lancetiskajām lapām.

 Izplatība un dzīvotne 
Plantago lanceolata ir plaši izplatīta Eiropā (neiekļaujot ziemeļu apvidus) un Āzijā. Amerikā un Austrālijā tā ir sastopama un plaši izplatīta kā introducēta suga.

Reti sastopams skābākajās augsnēs (pH < 4,5).

Latvijā bieži atrodama visā valstī.
Šaurlapu ceļteka tiek uzskatīta par lauksaimniecības indikatoru ziedputekšņu diagrammās, P. lanceolata ir atrasta Norvēģijas rietumos no agrā neolīta, kas norāda uz ganību klātbūtni šajā apgabalā.

 Ekoloģija 
Dziedātājputni ēd sēklas, un truši ēd lapas.

 Kukaiņu plēsība 
Šaurlapu ceļteka ir dažādu Lepidoptera kārtas kukaiņu sugu saimniekaugs. Tādas sugas kā Junonia coenia, Spilosoma congrua un Melitaea cinxia dēj olas uz P. lanceolata augiem, lai tie varētu kalpot kā barības avots kāpuriem, kad tie izšķiļas. Augu lapās esošie iridoīdie glikozīdi uzkrājas kāpuros un padara tos nebaudāmus plēsējiem.

 Infekcija ar miltrasu 
Podosphaera plantaginis ir miltrasas sēne, kas inficē P. lanceolata. Visas P. lanceolata populācijas var tikt inficētas ar vairākiem šīs miltrasas sēnītes celmiem. Kad populācijas ir inficētas, sākotnēji simptomi ir minimāli. Tad pēc dažām nedēļām vai mēnešiem sāk parādīties bojājumi, kas aptver visu lapu un stublāju virsmu, padarot to ļoti pamanāmu. Vēl viena suga, kas inficē P. Lanceolata ir Golovinomyces sordidus. Abas šīs miltrasas ir obligāti biotrofi, kas nozīmē, ka tās var inficēt tikai dzīvos audus. Tie pārklāj lapu virsmu un izstiepj hifus šūnu matricā, lai iegūtu barības vielas.

 Lietojumi 
Plantago lanceolata bieži izmanto zāļu tējās, sīrupos un pret nobrāzumiem, apturot asiņošanu un veicinot sadzīšanu.Tēju no lapām izmanto kā klepus zāles. Tradicionālajā austriešu medicīnā lapas ir izmantotas iekšēji (kā sīrups vai tēja) vai ārēji (svaigas lapas) elpceļu, ādas, kukaiņu kodumu un infekciju ārstēšanai. Jaunās lapas ir ēdamas. Ziedpumpuriem ir sēnēm līdzīga garša, un tos var izmantot buljona pagatavošanai.

 Atsauces 

Kategorija:Ceļtekas
Kategorija:Ārstniecības augi