Bioko

Bioko (Bioko, Ëtulá a Ëri) ir Ekvatoriālajai Gvinejai piederoša sala Atlantijas okeāna Biafras līcī pie Āfrikas krastiem. Salā atrodas Malabo pilsēta. Administratīvi Bioko kopā ar 600 km uz dienvidrietumiem esošo Annobonu ietilpst Salu reģionā, pati Bioko dalās divās provincēs.

 Ģeogrāfija 
Sala vulkāniskas izcelsmes, kalnaina; tās augstākais kalns ir aprimis vulkāns Basiles smaile (3011 m vjl). Salu no Kamerūnas krasta atdala  plats un līdz  dziļš jūras šaurums. Ainavā dominē tropiskie lietusmeži. 

 Vēsture 
Sala apdzīvota kopš 1. gadu tūkstoša vidus — tajā apmetās bantu tautas, kas mūsdienās veido salas pamatiedzīvotājus bubi, kuru valodā sala tiek dēvēta par Ëtulá a Ëri. Pirmais no eiropiešiem salu 1472. gadā atklāja portugāļu jūrasbraucējs Fernāns do Po (Fernão do Pó), kurš to nosauca par Formosa Flora — ‘Brīnišķo ziedu’. 1494. gadā Portugāle to pasludināja par savu īpašumu un pārdēvēja par Fernando Po salu par godu atklājējam. Portugāļi salā izveidoja cukurniedru plantācijas. 1642. gadā Nīderlandes Austrumindijas kompānija salā nodibināja savas tirdzniecības bāzes, kas kļuva par tās galvenajiem vergu tirdzniecības atbalsta punktiem. 1778. gadā sala saskaņā ar Elpardo līgumu nonāca Spānijas valdījumā, kas to apvienoja ar Riomuni teritoriju vienotā kolonijā Spāņu Gvinejā. 1968. gadā kolonija ieguva neatkarību kā Ekvatoriālā Gvineja. 1973. gadā sala tika pārdēvēta par godu valsts prezidentam par Masiasa Ngemas Bijogo salu (Macías Nguema Biyogo), bet 1979. gadā — tagadējā vārdā par godu pret prezidentu Bijogo valsts apvērsumu sarīkojušajam politiķim, vēlākajam premjerministram Kristino Seričem Bioko (Cristino Seriche Bioko).

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:Ekvatoriālās Gvinejas salas
Kategorija:Atlantijas okeāna salas