Kulbirs Tapa

Kulbirs Tapa Magars (; dzimis , miris ) bija pirmais Nepālas gurku karavīrs, kurš saņēmis Viktorijas krustu — augstāko un prestižāko apbalvojumu par varonību kaujas laukā, ko var piešķirt Lielbritānijas un Sadraudzības karavīriem.

 Biogrāfija 
Kulbirs Tapa Magars dzimis 1888. gada 15. decembrī Nepālā Palpas rajona Nigalpani ciemā Harija Gultes, Magaru tautas Tapa klana locekļa ģimenē.

1907. gada 15. decembrī Tapa tika komandēts uz 1. bataljonu, 3. Gurku strēlnieku pulkā. Pēc Pirmā pasaules kara sākuma viņu pārcēla uz 2. bataljonu, kas Francijā Britu ekspedīcijas spēku sastāvā ieradās 1914. gada septembrī. Tajā pašā gadā bataljons piedalījās Givenšī kaujā un 1915. gadā Nova Šapelas kaujā un Festuberas kaujā.

1915. gada 25. septembrī Losas kaujas laikā strēlnieks Tapa, pirmo reizi nokļūstot ienaidnieka apšaudē, tika ievainots un noklīda no nelielas karavīru grupas, kas bija iebrukusi vācu tranšejā pie Mokisāras. Izsprucis cauri dzeloņstiepļu žogiem, viņš aiz ienaidnieka frontes līnijas atrada smagi ievainotu Lesteršīras pulka 2. bataljona karavīru. Ievainotais vīrietis lūdza, lai Tapa pats glābjas, bet viņš palika kopā ar ievainoto karavīru visu to dienu un visu nākamo nakti. 26. septembra rītā biezas miglas aizsegā Tapa izveda karavīru cauri dzeloņstiepļu žogam un atstāja viņu drošā vietā, un pēc tam viņš atgriezās un izveda vēl divus gurku karavīrus no kaujas lauka. Tad Tapa atgriezās pie ievainotā karavīra un aiznesa viņu līdz britu pozīcijām, ejot gandrīz visu ceļu zem ienaidnieka uguns apšaudes.

1915. gada 18. novembrī Tapa tika apbalvots ar nozīmīgo apbalvojumu — Viktorijas krustu. Viņš kļuva par pirmo no 13 Nepālas gurku karavīriem, kas saņēma Viktorijas krustu, ko bija atļauts piešķirt 1911. gadā, un pirmo no diviem gurkām, kas tika apbalvoti Pirmā pasaules kara laikā, kopā ar karavīru Karanbahaduru Ranu.
Pēc atlabšanas no ievainojumiem 1916. gada 4. janvārī Tapa atkal pievienojās savam bataljonam, kas bāzējās Ēģiptē Suecas kanāla rajonā. Nākamajā dienā viņš tika paaugstināts dienesta pakāpē par naiku (kaprālis). Beigās Tapa atgriezās Indijā. 1917. gada 30. janvārī viņš saņēma Viktorijas krustu no Indijas ģenerālgubernatora lorda Čelmsforda parādes laikā pie viceprezidenta rezidences Deli. 1929. gadā Tapa atvaļinājās no militārā dienesta havildara (seržanta) dienesta pakāpē. Viņš bija precējies un viņam bija viens dēls.

Kulbirs Tapa Magars nomira 1956. gada 3. oktobrī 67 gadu vecumā savā dzimtajā Nigalpani ciemā un tika apglabāts vietējā kapsētā.

 Piemiņa 
Tapas saņemtie apbalvojumi ir izstādīti Gurku muzejā Vinčesteras pilsētā, Hempšīrā, Anglijā. 1943. gadā mākslinieks Viljams Koldstrīms uzgleznoja Tapas portretu, kas tagad atrodas Londonā Impērijas kara muzejā. 2015. gadā Kentas hercogs un baronese Varsi atklāja bronzas piemiņas plāksni ar Tapas un Ranas vārdiem Lankasteras savrupnamā, un vēlāk to uzdāvināja Gurku muzejam uzstādīšanai viņu dzimtenē Nepālā. 2016. gadā Lielbritānijas pasta dienests Royal Mail izdeva pastmarku sēriju ar sešām piemiņas pastmarkām par Pirmo pasaules karu, no kurām vienā bija attēlots Tapa.

 Atsauces 

 Ārējās saites 
 Gov.uk tīmekļa vietnē
 Kulbirs Tapa Find a Grave tīmekļa vietnē

Kategorija:1888. gadā dzimušie
Kategorija:1956. gadā mirušie
Kategorija:Nepālas cilvēki