Platycephalichthys skuenicus

Platycephalichthys skuenicus ir devona tristihopterīdu suga, kas dzīvoja Latvijas teritorijā famenas laikmetā, un kuras holotips (apakšžokļa kreisā puse) atrasts Latvijā, Skujaines krastā pie Klūnām tērvetes svītas nogulumos. Bez šīs vietas nekur citur Platycephalichthys skuenicus paliekas nav konstatētas. Sugu 1962. gadā aprakstīja krievu paleontoloģe Emīlija Vorobjova. Tā nosaukta Skujaines upes vārdā.

 Apraksts 
Galvaskusa etmosfenoīda nodalījuma uzbūve nav zināma. Postparietālais vairogs ir īss un aizmugurējā malā plats, kur tā platums vairoga vidusdaļā divas reizes pārsniedz garumu. Vairoga platums postorbitālajā iedobē sastāda 0,8, spirakulāro izgriezumu apgabalā 1,3, bet pie aizmugurējās malas 1,9 no postparietālā vairoga garuma. Postparietalia ir trapecveidīgi, aizmugurē plati. Supratemporale ir garš, veido seklā un garā spirakulārā izgriezuma priekšējo daļu. Bridža bedres ir šauras un īsas. Submandibulārā sērija, acīmredzot, tālu nesasniedz simfīzu. Apakšžoklim uz dentāles ir pāris lielu, ilkņveidīgu zobu. Priekšējais infradentālais flangs ir salīdzinoši šaurs un īss, un to veido, galvenokārt, spleniale. Aizmugurējais infradentālais flangs ir īss, un to veido supraangulare. Koronoīdie ilkņi ir tievi un augsti, un ar asmeņveida smailēm. Koronoīdi nav augsti. Laterālie koronoīdie zobi ir salīdzinoši lieli. Adsimfīzais kauliņš ir ar ilkņveidīgu zobu pāri un daļēji klāts ar dentikliem. Prekoronoīdā bedre ir dziļa un plata. Plicidentīna krokojums mazajos žokļu zobos un ilkņos ir sarežģīti ķekarveidīgs. Pulpas dobums ilkņiem un mazajiem žokļu zobiem ir aizpildīts ar osteodentīnu (eistenodontā tipa mikrostruktūra). Dermālo kaulu un zvīņu ornamentējumā dominē sīki pauguriņi. Zvīņas ir rombiskas, masīvas un lielas (līdz 2,5 cm diametrā).Татаринов Л.П., Новицкая Л.И., Бесчелюстные и древние рыбы. Справочник для палеонтологов, биологов и геологов, МОСКВА, ГЕОС, 2004., 326. lpp.

 Atsauces 

Kategorija:Ripidistijas