Hermanis Vāgners

Hermanis Morics Vāgners (, 1826—1883) bija vācbaltiešu ārsts, Rīgas Praktizējošo ārstu biedrības prezidents (1864—1866, 1868—1870), vēlāk goda loceklis.

 Dzīvesgājums 
Dzimis 1826. gadā 15. janvārī Rīgā dārzkopja Kārļa Vāgnera un viņa sievas Juliānes, dzimušas Grūberes, ģimenē. Mācījās Vidzemes guberņas ģimnāzijā. Pēc medicīnas studijām Tērbatas Universitātē (1843—1849) viņš 1853. gadā aizstāvēja Dr. med. grādu (De effectu natri sulfurici) un strādāja par privāti praktizējošu ārstu Rīgā. 1855. gadā viņš kļuva par Rīgas Praktizējošo ārstu biedrības locekli, biedrības sekretāru (1857—1860), 1864. gadā viņu ievēlēja par biedrības prezidentu, atkārtoti 1868. gadā.

No 1870. līdz 1876. gadam viņš bija Svētā Jura hospitāļa (St. Georgen-Hospital) direktors un pilsētas "Nabago direktorijas" (Armendirektorium) loceklis, vēlāk Minerālūdeņu iestādes direktors (1871—1882).

Miris 1883. gada 1. janvārī.Baltische Historische Kommission (BHK), 2025

 Atsauces 



Kategorija:1826. gadā dzimušie
Kategorija:1883. gadā mirušie
Kategorija:Latvijas ārsti