Kokteilis

Kokteilis ir dzērienu maisījums no vairākām sastāvdaļām, piemēram, alkohola, bezalkoholiskiem dzērieniem, augļiem, sīrupiem un garšvielām. Kokteiļus bieži pasniedz svinīgos pasākumos, bāros un restorānos, un tie ir iecienīta izvēle gan izsmalcinātam baudīšanas brīdim, gan socializācijai. Var būt gan alkoholiskie kokteiļi, gan bezalkoholiskie (mocktails), un tie izceļas ar dažādām garšu kombinācijām un vizuāli pievilcīgu noformējumu.

Kokteiļu vēsture aizsākās 19. gadsimta sākumā, kad tie pirmo reizi tika minēti rakstiskos avotos kā sajaukti dzērieni ar spirtu un cukuru. 20. gadsimtā īpaši populāri kokteiļi kļuva Sausā likuma laikā ASV, kad bārmeņi eksperimentēja ar dažādām receptēm, lai maskētu zemas kvalitātes alkohola garšu. Mūsdienās kokteiļi ir ne tikai dzērieni, bet arī kultūras simbols, kas atspoguļo radošumu, inovācijas un tradīcijas. Tie ir neatņemama daļa no viesmīlības industrijas, un to gatavošana ir attīstījusies par augsti novērtētu mākslas formu.

 Vēsture 
Kokteiļu rašanās pirmsākumi tiek saistīti ar 19. gadsimta sākumu, kad dzērieni, kas sastāvēja no alkohola, cukura, ūdens un garšvielām, pirmo reizi tika minēti ar vārdu ‘kokteiļi’. Vēsturnieki uzskata, ka šie dzērieni sākotnēji tika radīti kā variants, lai uzlabotu alkohola garšu, jo tajā laikā spirts bieži bija zemas kvalitātes. Lai gan precīzs kokteiļu izcelsmes laiks nav zināms, pirmie rakstiskie ieraksti par kokteiļiem parādījās  laikrakstā The Balance and Columbian Repository, kurā redaktors Harijs Krosvels (Harry Croswell) sniedza pirmo zināmo ‘kokteiļa’ definīciju. 19. gadsimta otrajā pusē kokteiļi kļuva populāri Amerikas Savienotajās Valstīs, un to popularitāte pieauga arī Eiropā. Šajā laikā sāka parādīties klasiskie kokteiļi, piemēram, Manhattan un Martini, un bārmeņi sāka izstrādāt dažādas receptes, izmantojot dažādus alkoholiskos dzērienus un piedevas. Arī kokteiļu pagatavošanas tehnika kļuva arvien sarežģītāka, tostarp sāka izmantot ledu, kas 19. gadsimta vidū kļuva masveidā pieejams.

Viens no nozīmīgākajām kokteiļu vēstures laikmetiem bija Sausā likuma laiks (1920—1933) ASV. Šajā periodā alkoholisko dzērienu ražošana, pārdošana un lietošana bija aizliegta, bet kokteiļi kļuva populāri, jo cilvēki meklēja veidus, kā nelegālos veidos iegūt alkoholu. Lai maskētu sliktas kvalitātes alkoholiskos dzērienus, bārmeņi sākotnēji izmantoja garšvielas un dažādas piedevas. Daži no populārajiem kokteiļiem, kas radās šajā laikā, ir Gin Fizz, Tom Collins un Sidecar. Sausā likuma laikā kokteiļi kļuva par daļu no izsmalcinātām sabiedriskām norisēm, padarot tos par galvenajiem dzērieniem bāros un restorānos.

Kokteiļu attīstību ietekmējušas dažādas valstis un kultūras. Eiropas bāri ir bijuši svarīgi kokteiļu izstrādes centri, no kurienes jaunās receptes tika izplatītas visā pasaulē. Piemēram, Francija ir bijusi nozīmīga kokteiļu attīstībā, pateicoties tādu dzērienu radīšanai kā French 75 un Kir Royale. Savukārt Karību jūras reģionā radušies tādi kokteiļi kā Mojito un Daiquiri, kas balstās uz vietējiem dzērieniem, tajā skaitā uz rumu. Mūsdienās kokteiļi turpina attīstīties un kļūst par svarīgu daļu no viesmīlības kultūras visā pasaulē. Arvien biežāk tiek pievērsta uzmanība arī ilgtspējīgiem un veselīgiem kokteiļiem, kas var ietvert bezalkoholiskos dzērienus un augu izcelsmes sastāvdaļas, kas atspoguļo jaunās sabiedrības tendences un pieprasījumu pēc veselīgāka dzīvesveida.

 Sastāvdaļas 
Kokteiļu sastāvdaļas ir rūpīgi atlasītas, lai veidotu sabalansētas garšu kombināciju, piešķirot katram dzērienam unikālu raksturu. To sastāvs var būt ļoti daudzveidīgs, bet visus kokteiļus vieno noteiktas pamatkomponentes — alkohols, bezalkoholiskie dzērieni, garšvielas un piedevas. Lielākā daļa kokteiļu satur alkoholiskus dzērienus, kas kalpo kā dzēriena pamats. Izplatītākie alkohola veidi ir degvīns, džins, rums, tekila, viskijs un liķieri. Alkoholam piemīt ne tikai funkcionāla nozīme, bet arī būtiska ietekme uz dzēriena garšu un aromātu. Bezalkoholiskie dzērieni tiek izmantoti kā atšķaidītāji vai papildinājumi, lai radītu maigākas garšu kombinācijas, piemēram, toniks, sodas ūdens, augļu sulas, limonādes un bezalkoholiskie liķieri. Garšvielas, piemēram, kanēlis, muskatrieksti un krustnagliņas, bieži tiek pievienotas, lai uzsvērtu dzēriena aromātu un piešķirtu tam papildu garšu un smaržu. Piedevas, piemēram, sīrupi (cukura sīrups, grenadīns), rūgtas vielas (piemēram angostura) un dažādi ekstrakti, palīdz kokteiļos līdzsvarot saldumu, rūgtumu un skābumu.

Svaigi, sulīgi augļi ir būtisks elements daudzu kokteiļu gatavošanā. Tie tiek izmantoti kā dekorācijas vai sastāvdaļas, kas piešķir dzērienam garšu un krāsu. Citrusaugi, piemēram, laims, citrons un apelsīns, ir populārākie augļi kokteiļos, jo to sulas piešķir dzērienam atsvaidzinošu skābumu. Citas bieži izmantotas augļu sastāvdaļas ir ananasi, zemenes, avenes un granātābolu sula. Svaigi garšaugi, piemēram, piparmētras, baziliks un rozmarīns, tiek izmantoti kokteiļos, lai piešķirtu tiem aromātisku akcentu. Tie var kalpot gan kā dekors, gan būtisks garšas komponents, kas izceļ dzēriena unikālās nianses. Piemēram, piparmētras ir neaizstājamas klasiskajā Mojito kokteilī. Ledum ir gan funkcionāla, gan estētiska nozīme kokteiļos. Tas atdzesē dzērienu un bieži vien nosaka tā tekstūru. Atkarībā no kokteiļa var tikt izmantoti dažādi ledus veidi — lieli ledus gabaliņi, drupināts ledus vai pat ledus bumbiņas. Turklāt ledus var kalpot arī kā dekors, ja tajā ir iesaldēti ziedi vai augļu gabaliņi.

 Klasifikācija 
Kokteiļi tiek klasificēti pēc to sastāva, pasniegšanas veida un citiem kritērijiem. Klasifikācija palīdz sistematizēt daudzveidīgo kokteiļu pasauli un atvieglot dzērienu izvēli atbilstoši individuālajām vēlmēm vai konkrētam pasākumam.

Pamatiedalījums ir alkoholiskajos un bezalkoholiskajos kokteiļos. Alkoholisko kokteiļu pamatā ir alkoholiskie dzērieni, piemēram, degvīns, rums, džins, viskijs vai liķieri. Šāda veida kokteiļi ir ļoti populāri dažādos pasākumos, restorānos un bāros. Klasiski piemēri ir kokteiļi Margarita, Old Fashioned un Martini. Bezakoholiskie kokteiļi (mocktails) nesatur alkoholu, taču tos gatavo līdzīgi kā alkoholiskos kokteiļus, izmantojot augļu sulas, sīrupus, sodas ūdeni un citas sastāvdaļas. Bezakoholiski kokteiļi ir piemēroti bērniem, grūtniecēm vai tiem, kuri izvēlas atturēties no alkohola. Populārs piemērs ir Virgin Mojito.

Populārākās kategorijas pēc kā vēl iedala kokteiļus ir iedalījums pēc to garuma, izskata un pagatavošanas veida. Garie kokteiļi tiek pasniegti lielākos traukos un satur lielu daudzumu šķidruma, bieži vien ar sodas ūdeni vai toniku kā pamatkomponenti, piemēram, Mojito, Piña Colada. Īsie kokteiļi ir koncentrētāki un tiek pasniegti mazākās glāzēs. Tie bieži ir stiprāki un tiek lēni malkoti, piemēram, Negroni, Whiskey Sour. Slāņveida kokteiļi ir vizuāli iespaidīgi; tie sastāv no vairākām slāņainām sastāvdaļām ar dažādu blīvumu, piemēram, B-52 vai Pousse Café. Visbeidzot karstie kokteiļi tiek pasniegti siltā veidā un bieži vien ir piemēroti ziemas sezonai, piemēram, Hot Toddy, Mulled Wine.

Ir vairākas starptautiski atzītas kokteiļu receptes, kuras atzinusi Starptautiskā Bārmeņu asociācija (IBA). Šie dzērieni ir kļuvuši par klasiku un tiek pasniegti visā pasaulē. Slavenākie no tiem ir šādi kokteiļi:
 Mojito — garais kokteilis, kas radies Kubā un gatavots no ruma, laima sulas, cukurniedru sīrupa vai cukura, piparmētrām un sodas ūdens. Tas ir atsvaidzinošs un ideāli piemērots vasaras sezonai.
 Margarita — meksikāņu kokteilis, kur apvienota tekila, apelsīna liķieris un laima sulu. Parasti tiek pasniegts ar sāls maliņu uz glāzes.
 Daiquiri — vēl viens kokteilis no Kubas, kas gatavots no ruma, laima sulas un cukura. Tas ir klasisks īsais kokteilis ar izteikti skābenu un saldenu garšu.
 Old Fashioned — amerikāņu kokteilis, kura pamatā ir viskijs, cukurs, rūgtas vielas un nedaudz ūdens. To bieži uzskata par vienu no kokteiļu pasaules klasiskajiem simboliem.
 Piña Colada — tropisks kokteilis no Puertoriko, kas veidots no ruma, kokosriekstu piena un ananasu sulas.

 Skatīt arī 
 IBA oficiālo kokteiļu uzskaitījums

 Atsauces 

 Ārējās saites