Thursius talsiensis

Thursius talsiensis ir devona osteolepidīdu suga, kas dzīvoja Latvijas teritorijā vidusdevonā, eifela laikmetā, un kuras holotips (galvaskausa orbitālā un postorbitālā daļa (bez galvas vairoga) ar zvīņojuma fragmentu) atrasts Latvijas ziemeļrietumu daļā, Talsu apkārtnē, urbumā, 375,3 metru dziļumā pērnavas svītas nogulumos. Bez holotipa nekādas citas Th. estonicus paliekas nav konstatētas. Sugu 1971. gadā aprakstīja krievu paleontoloģe Emīlija Vorobjova. Suga nosaukta Talsu pilsētas vārdā.

 Apraksts 
Thursius talsiensis bija 20-25 cm. garas zivis (rekonstruētā galvaskausa garums ap 4 cm). Galvaskauss, acīmredzot, bija salīdzinoši šaurs un zems. Acu orbītas nelielas (ap ⅓ no parietālā vairoga garuma), izvietotas ventrolaterāli parietālā vairoga vidusdaļā, kura garums ir apmēram tāds pats, kā postparietālajam vairogam. Preorbitālais nodalījums sastāda ap ⅓ no orbitālā un postorbitālā nodalījumu kopgaruma. Vaigu plātnes garums ir 2,4 reizes lielāks par tās augstumu. Jugale garums 1,6 reizes pārsniedz tā lielāko augstumu un ir divreiz lielāks par tā augstumu uz robežas ar lacrimale. Postorbitale garums 1,7 reizes, squamosum 1,6 reizes, bet quadratojugale divas reizes lielāks par to augstumu. Quadratojugale priekšējā daļā novērojama bedrīšu līnija. Maxillare aizmugurējā malā ir augsts. Tā augstums ir tikai 4-4,5 reizes mazāks par garumu. Branhiostegālā sērija sasniedz mediālo gulāri un sastāv no vismaz piecām plātnēm. Sānu gulāru garums vismaz trīs reizes pārsniedz savu platumu un ir gandrīz tik pat liels kā apakšžoklim. Mediālā gulāre ir šaura: garums ir divreiz lielāks par platumu. Apakšžoklis ir vairāk kā divas reizes garāks par etmosfenoīdu. Priekšējā bedrīšu līnija uz apakšžokļa ir izvietota salīdzinoši kaudāli: k/m = 2,1-2,2. Sensoro kanālu poras ir sīkas un retas. Zvīņas ir vidēji lielas (diametrs 3—5 mm), un priekšējās dorsolaterālajās rindās sastāda 10-11 rindu. Kosmīna slānis ir plāns, un uz atsevišķām zvīņām tam ir viļņveidīgs reljefs, kas iezīmē kaula ornamentējumu zem tā.Татаринов Л.П., Новицкая Л.И., Бесчелюстные и древние рыбы. Справочник для палеонтологов, биологов и геологов, МОСКВА, ГЕОС, 2004., 307. lpp.

 Piezīmes 
Vorobjovas veikto pieņēmumu precizitāte attiecībā uz apakšžokļa un it īpaši etmoīda garumu un no tā izrietošajiem garumu un proporciju aprēķiniem, kas veikti, par pamatu ņemot galvenā gulārā kaula izmērus, tiek apšaubīta, jo ir grūti adekvāti novērtēt trūkstošo branhiostegālo plātnīšu un vidējā gulārā kaula ietekmi uz galvas garuma aprēķiniem.Ivars Zupiņš, (2009.) Galvenā devona lauka osteolepiformu kārtas daivspurzivis (Sarcopterygii, Osteolepiformes), Latvijas Universitāte, Ģeogrāfijas un Zemes zinātņu fakultāte, 86. lpp.

 Salīdzinājums 
Pēc galvaskausa un vaiga kaulu konfigurācijas suga ir līdzīga Thursius moythomasi un īpaši Thursius macrolepidotus no Skotijas. Thursius talsiensis no šīm sugām atškiras ar šaurāku un zemāku galvaskausu, acu orbītu ventrālo stāvokli, augstu maxillare un savādāku tā konfigurāciju, ar zemāku squamosum, jugale un lacrimale, un vairāk uz priekšu izvietoto bedrīšu līniju uz quadratojugale.

 Atsauces 

Kategorija:Ripidistijas