Vidiņu Jānis

Vidiņu Jānis (īstajā vārdā Juris Janis Vidiņš; 1862—1921) bija latviešu Atmodas laika jaunlatviešu rakstnieks un žurnālists.

 Dzīvesgājums 

Dzimis 1862. gada 28. augustā Turlavas pagasta Ķoniņciema "Jaunajos Kruķiņos" ķoniņu zemnieka ģimenē. Mācījās Kuldīgas vācu ģimnāzijā, abitūrijas eksāmenus nokārtoja Vidzemes guberņas ģimnāzijā, vienu semestri studēja tieslietas Tērbatas Universitātē, pēc tam filoloģiju Pēterburgas Universitātē, pēc atentāta pret Aleksandru III 1887. gadā izslēgts no universitātes politisku iemeslu dēļ.

Darbojās kreisi orientētajā laikrakstā "Dienas Lapa" par korektoru, tad kļuva par redakcijas locekli (1887-1901). No 1904. gada studēja agronomiju Leipcigas Lauksaimniecības institūtā. 
Pēc atgriešanās dzimtenē strādāja laikrakstā "Mājas Viesis" (1908), "Latvija" (1908-1909) un nodarbojās ar vārdnīcu veidošanu.

No 1909. gada strādāja laikrakstā "Liepājas Atbalss", izdeva "Jauno zelta mājas grāmatu". 1913. gadā pārcēlās uz dzīvi Nīcā, bet vācu okupācijas laikā Pirmā pasaules kara laikā 1916. gadā atgriezās dzimtajā Ķoniņciemā.
Miris 1921. gada 26. aprīlī, apbedīts Ķoniņciema kapos. Žurnālistikā darbojās arī viņa dēli Aleksandrs Vidiņš (1900-1947) un Juris Nikolajs Vidiņš (1905-1962).literatura.lv

 Darbi 
 Č. Dikensa romāna tulkojums "Pikvikieši" (1891), 
 Č. Rīda "Bīstams noslēpums" tulkojums (1892), 
 O. fon Rūtenberga "Baltijas vēsture" tulkojums (1908),
 Vācu-latviešu vārdnīca (1908), 
 Svešvārdu grāmata (1911, 1933 pārstrādāts izdevums, ko sagatavoja Juris Nikolajs Vidiņš), 
 "Jaunā zelta mājas grāmata" (1-2, 1913; 2. daļa "Zelta mājas grāmata zemkopjiem").

 Atsauces 

Kategorija:Latviešu rakstnieki
Kategorija:Latviešu žurnālisti
Kategorija:Kuldīgas novadā dzimušie
Kategorija:Latviešu valodā rakstošie