Florences Republika

Florences Republika (itāļu: Republica di Fiorenza) bija vēsturiska valsts Ziemeļitālijā, kas pastāvēja no 1115. līdz 1532. gadam ar galvaspilsētu Florencē. Tā bija viena no ietekmīgākajām Itālijas pilsētvalstīm viduslaikos un renesanses laikā, ievērojama ar savu ekonomisko, politisko un kultūras nozīmi. Republikai raksturīgs bija sarežģīts pārvaldes modelis un aktīva pilsoņu līdzdalība politikā, kā arī īpaša nozīme mākslas, literatūras un zinātnes attīstībā.

 Vēsture 
Florences republika izveidojās pēc Matildes no Kanosas nāves 1115. gadā, kad Florences iedzīvotāji sāka pārvaldīt pilsētu neatkarīgi. Sākotnēji republika bija komunāla pilsētvalsts, kurā vara atradās aristokrātisko dzimtu un tirgotāju rokās. Vēlākajos gadsimtos valdība mainījās, bet tās centrā vienmēr bija pilsētas padome (Signoria), ko ievēlēja noteiktās grupās pārstāvēti pilsoņi.

13.–14. gadsimtā Florence kļuva par vienu no bagātākajām un ietekmīgākajām pilsētām Eiropā. Tās ekonomiku veidoja tekstila ražošana, tirdzniecība un augsti attīstīta banku sistēma, kurā dominēja tādas dzimtas kā Bardi, Peruzzi un vēlāk Mediči.

Lai arī formāli Florence palika republika, no 15. gadsimta vidus arvien lielāka vara koncentrējās Mediču dzimtas rokās. Kozimo de' Mediči (1389–1464), saukts arī par „Pilsētas tēvu”, faktiski pārvaldīja republiku, ietekmējot lēmumu pieņemšanu ar saviem bagātīgajiem resursiem un sabiedriskajām saitēm. Viņa pēcnācēji, īpaši Lorenco de' Mediči, turpināja šo ietekmi, saglabājot republikas ārējo formu, bet būtībā valdīja kā neoficiāli valdnieki.

1530. gadā pēc sacelšanās pret Mediču varu un Svētās Romas impērijas iejaukšanās Florence tika aplenkta un pakļauta. 1532. gadā pāvests Klements VII (pats Mediču dzimtas pārstāvis) likvidēja republikas statusu un izveidoja Florences hercogisti, piešķirot varu Aleksandro de' Mediči. Tādējādi beidzās Florences republikas pastāvēšana kā neatkarīgai republikas tipa valstij.

 Ārējās saites 

Kategorija:Itālijas vēsture