Fosforpaskābe

Fosforpaskābe jeb fosfonskābe ir savienojums ar formulu H3PO3. Fosforpaskābe ir bezkrāsaina, higroskopiska viela.

Šī skābe ir diprotiska jeb divvērtīga (viegli atšķeļ divus protonus), nevis triprotiska, kā to varētu nojaust no trim ūdeņraža atomiem tās formulā. Tas izskaidrojams ar to, ka fosforpaskābes molekulā viens ūdeņraža atoms ir tieši saistīts ar fosfora atomu, nevis skābekļa atomu. Fosforpaskābe ir starpprodukts citu fosfora savienojumu pagatavošanā. Fosforpaskābes organiskos atvasinājumus, savienojumus ar formulu R−PO3H2 sauc par fosfonskābēm.

 Iegūšana 

Industriālām vajadzībām skābi pagatavo, hidrolizējot fosfora trihlorīdu ar ūdeni vai tvaiku:

PCl3 + 3 H2O → HPO(OH)2 + 3 HCl

To iespējams arī iegūt, hidrolizējot fosfora(III) oksīdu:

P4O6 + 6 H2O → 4 HPO(OH)2

 Īpašības 

200px|left|thumb|Fosforpaskābes tautomērija
Fosforpaskābei ļoti nelielā mērā piemīt tautomērija — tā satur ārkārtīgi mazu daudzumu formas ar trim hidroksilgrupām P(OH)3. IUPAC iesaka par fosforpaskābi dēvēt šo trīsvērtīgo tautomēro formu (un tās sāļus — par fosfītiem), bet divvērtīgo formu — par fosfonskābi.NOMENCLATURE OF INORGANIC CHEMISTRY. IUPAC Recommendations 2005

200 °C temperatūrā fosforpaskābe disproporcionējas — sadalās ortofosforskābē un fosfīnā:

4 H3PO3 → 3 H3PO4 + PH3

Šo īpašību izmanto, lai laboratorijās iegūtu fosfīnu.

Gaisā fosforpaskābe lēnām oksidējas un kļūst par ortofosforskābi.

Gan fosforpaskābe, gan tās deprotonētās formas ir labi reducējoši līdzekļi, lai gan ne vienmēr ātri reaģē. Tie oksidējas par fosforskābi vai tās sāļiem, reducējot cēlmetālu katjonu šķīdumus līdz brīviem metāliem.

 Izmantošana 

Fosforpaskābes vissvarīgākā loma ir svina fosfīta ražošanā, ko izmanto par stabilizētāju polimēros.

Fosforpaskābes pārklājums aizsargā rūsējošus metālus no oksidēšanās.

 Atsauces 

Kategorija:Neorganiskās skābes
Kategorija:Fosfors