Osteolepji

Osteolepji (Osteolepis) ir viena no osteolepjveidīgo kārtas (Osteolepiformes) ģintīm. Ģinti 1835. gadā izveidoja šveiciešu un amerikāņu dabaszinātnieks Luijs Agasi. Ģints tipiskā suga ir Osteolepis macrolepidotus. Šīs ģints aizvēsturiskie pārstāvji dzīvoja paleozoja ērā, sākot ar vidusdevonu, un izmira augšdevonā. 

 Apraksts 
Osteolepji bija slaidas zivis 20-30 cm garumā. Parietālais vairogs ir 1,1-1,5 reizes garāks par postparietālo vairogu. Galvaskausa rostrālā un priekšējā sānu daļa ir mēreni krasi noliekta uz leju. Nāsis atrodas salīdzinoši anteriodorsāli virs asaru-žokļa iedobes. Priekšpusē izvietotie orbitālie izgriezumi ir vidēja vai liela izmēra, līdz 0,4 no postparietālā vairoga garuma, un sekli (garums vairāk kā trīs reizes pārsniedz dziļumu). Postorbitālais apgabals ir īss, mazāk par ⅓ no orbitālā un postorbitālā kopgaruma. Pineālā atvere ir neliela, ieapaļa, bez pineālajām plātnēm. Tā ir izvietota apgabalā starp acīm, rostrāli attiecībā pret parietālām bedrīšu līnijām, kuras parasti stiepjas līdz mediālajai šuvei starp parietālēm. Intertemporale ir salīdzinoši īss. Vaiga plātne ir vairāk kā divas reizes garāka par parietālo vairogu. Jugale robežojas ar acu orbītu. Lacrimale garums ir vairāk kā trīs reizes lielāks par augstumu. Postorbitale sastāda pusi no postparietālā vairoga garuma. Operculum garums nedaudz pārsniedz augstumu un ir tik pat garš vai garāks par postparietālo vairogu. Maxillare garums vairāk kā 6 reizes pārsniedz augstumu. Submandibulārā sērija nesasniedz simfīzu. Sānu gulāru garums ir trīs reizes lielāks par platumu un sasniedz 0,8-0,9 no apakšžokļa garuma. Quadratojugale bedrīšu līnija atrodas tuvu pie kaula priekšējās malas. Galvas vairoga un apakšžokļa sensoro kanālu izvadporas parasti ir izvietotas vienā rindā. Kleitruma vertikālais atzars ir augsts. Priekšējā muguras spura atrodas ķermeņa vidusdaļā. Vēdera spuras atrodas starp muguras spurām. Anālā spura izvietota starp otro muguras spuru un heterocerkālās astes spuras dorsālo daivu. Krūšu spurai ir attīstīta pamatne. Zvīņas ir rombiskas.Татаринов Л.П., Новицкая Л.И., Бесчелюстные и древние рыбы. Справочник для палеонтологов, биологов и геологов, МОСКВА, ГЕОС, 2004., 300. lpp.

 Atsauces 

Kategorija:Ripidistijas