Postumuss

Postumuss (latīņu: Marcus Cassianius Latinius Postumus) bija Gallu impērijas dibinātājs un pirmais imperators, kurš valdīja no aptuveni 260. līdz 269. gadam. Viņš bija militārs komandieris Gallijā un ieguva varu laikā, kad Romas impērija piedzīvoja 3. gadsimta krīzi, ko raksturoja politiskā nestabilitāte, uzbrukumi no ārējiem ienaidniekiem un sacelšanās provincēs.

Postumuss, iespējams, bija izcelsmes ziņā ģermāņu romietis. Viņš ieņēma augstu militāru amatu Gallijā, kur viņam bija uzticēta robežu aizsardzība pret ģermāņu ciltīm, īpaši frankiem un alemaņiem. Ap 260. gadu, kad imperators Gallienuss bija aizņemts ar krīzi austrumos, Postumuss sacēlās pret Romas varu. Viņš nogalināja imperatora Galliena dēlu Salonīnu, kurš atradās Gallijā, un pasludināja sevi par imperatoru. Viņa sacelšanās guva atbalstu vietējo karavīru un iedzīvotāju vidū, jo viņš spēja nodrošināt efektīvāku aizsardzību pret ārējiem ienaidniekiem nekā centrālā Romas valdība.

Kā Gallu impērijas imperators Postumuss izveidoja neatkarīgu pārvaldes sistēmu, tostarp savu senātu, monētu kalšanu un armiju. Viņa impērija aptvēra Galliju, Britāniju, Hispāniju un daļu Ģermānijas. Lai gan Postumuss faktiski bija neatkarīgs valdnieks, viņš necentās iekarot Romu vai visu impēriju, bet koncentrējās uz savu teritoriju pārvaldīšanu.

Ap 269. gadu Gallijā izcēlās sacelšanās, kuru vadīja Lelianuss, viens no Postumusa ģenerāļiem. Lai gan Postumuss sacelšanos apspieda un nogalināja Lelianu, viņš atteicās ļaut saviem karavīriem izlaupīt sacelšanās centru — Mogontiaku (mūsdienu Maincu), kas izraisīja neapmierinātību viņa armijā, beigās paši karavīri nogalināja viņu.

Pēc Postumusa nāves Gallu impērija piedzīvoja nestabilitāti un vairāku vājāku valdnieku valdīšanu, līdz 274. gadā Romas imperators Aureliāns sakāva pēdējo Gallu impērijas valdnieku Tetriku I un atkal pievienoja tās teritorijas Romai.

 Ārējās saites 

Kategorija:Francijas vēsture
Kategorija:Senās Romas cilvēki