Brīnumainais Dievmātes medaljons

Brīnumainais medaljons (), kas pazīstama arī kā Žēlsirdīgās Dievmātes Brīnumainais medaljons, ir svēts medaljons, kuras dizainu radīja Katrīna Laburē, kad viņai parādījās DievmāteAnn Ball, 2003 Encyclopedia of Catholic Devotions and Practices   p. 356 Brīnumainā medaljona Dievmātes kapelā, Parīzē, Francijā.
Medaljonu, svētu zīmi (sakramentu) izgatavoja zeltkalis Adrien Vachette. Saskaņā ar Romas Katoļu baznīcas mācību sakramenti ar Baznīcas lūgšanu sagatavo ticīgos žēlastības saņemšanai un noskaņo dievticīgos sadarboties ar to.

 Notikumu attīstība 
Katrīna Laburē norādīja, ka 1830. gada 19. jūlijā, Sv. Vincenta de Pola svētku priekšvakarā, viņa pamodās pēc tam, kad dzirdēja bērna balsi, kas viņu sauca uz kapelu, kur viņa dzirdēja Jaunavu Mariju sakām viņai: "Dievs vēlas jums uzticēt misiju. Jūs nonāksiet pretrunā, bet nebaidieties; jums būs žēlastība darīt to, kas nepieciešams. Pastāstiet savam garīgajam vadītājam par visu, kas notiek jūsos. Francijā un pasaulē ir ļauni laiki".
1830. gada 27. novembrī Laburē ziņoja, ka Marija atnāca pie viņas vakara meditāciju laikā. Viņa attēloja sevi ovālā rāmī, stāvot uz zemeslodes. Viņa nēsāja daudzus gredzenus, kas bija ar dārgakmeņiem,"I saw rings on her fingers, three rings to each finger, the largest one near the base of the finger, one of medium size in the middle, the smallest one at the tip. Each ring was set with gems, some more beautiful than others ..." Catherine Labouré, quoted in John Delaney, A Woman Clothed With The Sun, Doubleday, 1960, p. 77. kas izstaroja gaismas starus pāri zemeslodei. Ap rāmja malu parādījās vārdi (, ’’Marija, bez grēka ieņemtā, lūdz par mums, kas steidzamies pie Tevis’’).
Kamēr Laburē skatījās, rāmis šķita griežamies, parādot divpadsmit zvaigžņu apli, lielu burtu M, kam virsū bija krusts, un stilizētu Vissvētāko Jēzus Sirdi un Marijas Bezvainīgo Sirdi apakšā. Jautāta, kāpēc daži dārgakmeņi neizstaroja gaismu, Marija atbildēja: "Tās ir žēlastības, kuras cilvēki aizmirst lūgt." Pēc tam Marija lūdza viņu pastāstīt par šiem attēliem savam biktstēvam, sakot, ka tie jāuzliek uz medaljona. "Liec, lai pēc šī parauga tiktu pagatavots medaljons. Visi, kas to nēsās, saņems lielas žēlastības; tie, kas to nēsās ar paļāvību, saņems žēlastību pārpilnību."

Jaunā mūķene deva ziņu savam biktstēvam, kurš sākotnēji bija skeptiski noskaņots. Pēc divu gadu izmeklēšanas un Katrīnas ikdienas uzvedības vērošanas, biktstēvs konsultējās ar draudzes priekšnieku, un viņi nolēma vērsties pie Parīzes arhibīskapa de Kvelena kunga, neatklājot viņam Katrīnas identitāti. Bīskapam nebija iebildumu un viņš paziņoja: “Medaļu izgatavošana nenāk par ļaunu. Tas ir nekas cits kā ļoti saskanīgs instruments starp ticību un dievbijību. Tas var dot ieguldījumu Dieva godā. Taču arhibīskaps ir piesardzīgs par mūķenes “vīziju” medaļas izcelsmē un lūdz to neizpaust, secinot, “ka mēs koku vērtēsim pēc tā augļiem”. Galu galā pieprasījums tika apstiprināts, un medaljonu dizains tika pasūtīts ar franču zeltkaļa Adrien Vachette starpniecību.McMenamin, M. 2010. Precisely dated early versions of the Miraculous Medal. Numismatics International Bulletin, v. 45, nos. 3/4, pp. 43-48.

Medaljonu masveidā sāka izplatīt ar 1832. gadu, kad Parīzē un pārējā Eiropā valdīja holēras epidēmija, un guva tūlītējus panākumus. Tā ļoti lielā ātrumā izplatījās visā Francijā un pasaulē: septiņu gadu laikā tika izkalti vairāk nekā 10 miljoni medaljonu.Une autre source donne le chiffre de 8 millions de médailles en deux ans. Voir de médailles sont frappées et répandues dans le monde entier

1834. gada februārī šo medaljonu jau sauca par "brīnumaino", taču bez jebkādas saiknes ar Katrīnu Laburē un Jaunavu Mariju.Le récit  de l'apparition se répand assez vite, mais l'identité de la voyante restera secrète quasiment jusqu'à sa mort. 1834. gada 20. augustā publicētā brošūra ar nosaukumu Vēsturisks paziņojums par jauna medaljona izcelsmi un ietekmi par godu Vissvētākās Jaunavas Marijas Bezvainīgajai ieņemšanai, pazīstama kā Brīnumainā medaļa. Šajā brošūrā norādīts, ka medaljons izgatavots pēc kādas mūķenes "vīzijas" norādījumiem, taču joprojām nenorādot viņas identitāti. Viens no "brīnumiem", ko katoļu baznīca atzīs pēc kanoniskā tiesas procesa, ir ebreja Alfonsa Ratisbona pievēršana 1842. gadā. Viņa pievēršana un stāšanās jezuītu ordenī tiks plaši popularizēta.

Brīnumainā medaljona Dievmātes kapela, kurā Svētā Katrīna piedzīvoja savas vīzijas, atrodas Sv. Vincenta de Pola žēlsirdības meitu mājā Rue du Bac ielā, Parīzē. Svēto — Katrīnas Laburē un Luīzes de Merilakas — Sv.Vincenta de Pola Žēlsirdības meitu kongregācijas līdzdibinātāju neskartie ķermeņi ir apbedīti kapelā.Callbeck, Cara. "Pilgrims in Paris and a Lesson for Lent", Ignatian Spirituality
Pāvests Jānis Pāvils II izmantoja daļu reversa attēla savā ģerbonī — Mariāņu krustu, vienkāršu krustu ar burtu M labajā apakšējā stūrī (kas apzīmēja Vissvētāko Jaunavu pie Krusta)."The Coat of Arms of Pope John Paul II", Liguorian

 Medaljona izskats 

Averss:
 Marija stāv uz zemes, spiežot čūsku zem kājām. Aprakstot sākotnējo redzējumu, Katrīna sacīja, ka Marija izskatījās starojoša kā saullēkts "visā savā nevainojamajā skaistumā".
 No Marijas rokām spīd stari. Viņa teica Katrīnai, ka tās "simbolizē žēlastības, kuras es izdalu tiem, kas tās lūdz".
 Vārdi no vīzijas, sākotnēji franču valodā, veido ovālu rāmi ap attēlu: "Marija, bez grēka ieņemtā, lūdz par mums, kas steidzamies pie Tevis".

Reverss:
 Krusts un šķērskoks pārklāj lielu, iebiezinātu burtu M
 Divpadsmit zvaigznes iezīmē perimetru
 Zem burta M ir attēlotas divas sirdis, kreiso apņem ērkšķu vainags, bet labā — caurdurta ar zobenu. No katras sirds augšas izplūst liesma.

2004. gada Enchiridion Indulgentiarum piešķir iepriecinājumu Kristus ticīgajiem, kuri izmanto krucifiksu vai krustu, kroni, skapulāru, priestera svētītu medaljonu.Enchiridion Indulgentiarum. quarto editur, Normae de indulgentia, 15

 Simbolisms 
Dizaina elementi ietver galvenās Mariāņu mācības, kuras katoļu baznīca ir pasludinājusi par doktrīnu.

Averss:
 Dievmāte — viņas atplestās rokas, ticīgo "glābšanās ceļš" viņā
 Bezvainīgā ieņemšana — vārdi "bez grēka ieņemtā"
 Marijas debesbraukšana — viņa stāv uz zemeslodes, Debesu un Zemes Karaliene
 Vidutāja — stari no viņas rokām, kas simbolizē žēlastības
 Aizstāve — spiež čūsku zem kājām, lai pasludinātu, ka sātans un visi viņa sekotāji ir bezpalīdzīgi viņas priekšā

Reverss:
 Lielais burts "M" — Marija
 Krusts un šķērskoks — Jēzus Kristus cilvēces pestīšanas krusts. M un krusta savijums rāda Marijas ciešo saistību ar savu dēlu
 12 zvaigznes — divpadsmit apustuļi un Apustuļa Jāņa vīzija Jāņa atklāsmes 12:1: "Tad pie debesīm parādījās liela zīme: saulē tērpta sieviete un mēness zem viņas kājām, bet tai galvā divpadsmit zvaigžņu kronis."
 Sirds pa kreisi — Vissvētākā Jēzus Sirds, kas nomira par cilvēces grēkiem
 Sirds pa labi — Marijas Bezvainīgā Sirds, kas aizlūdz par grēciniekiem
 Liesmas virs abām sirdīm — Jēzus un Marijas dedzinošā mīlestība pret visiem cilvēkiem

 Atsauces 

 Bibliogrāfija 

 Aladel, Jean Marie: The miraculous medal : its origin, history, circulation, results 1880
 Marta Ajmar and Catherine Sheffield, The Miraculous Medal. An Immaculate Conception or Not, The Medal 24 (1994), pp. 37—51.
 Alma Power-Waters, 2000, St. Catherine Labouré and the Miraculous Medal, Ignatius Press, 
 Saint Catherine Labouré of the Miraculous Medal, by Joseph I Dirvin, CM, TAN Books and Publishers, Inc, 1958/84. 
 Association of the Miraculous Medal
 Rene Laurentin, Catherine Laboure: Visionary of the Miraculous Medal, Pauline books and Media, Boston, 2006, .

 Ārējās saites 
 Chapel of the Miraculous Medal — the site of the visitations and the resting place of Saint Catherine
 Blessing and Investiture with Miraculous Medal EWTN

Kategorija:Romas katoļu baznīca
Kategorija:Jaunava Marija