Sojuz-17

Sojuz-17 (Союз-17) jeb 7K-T № 38 bija PSRS Sojuz sērijas pilotējams kosmosa kuģis. To orbītā palaida 1975. gada 10. janvārī, nogādājot orbitālajā stacijā Saljut-4 divu cilvēku pirmo apkalpi. Uzstādot 29 dienu kosmiskā lidojuma PSRS rekordu, 9. februārī kosmosa kuģis atgriezās uz Zemes.

 Apkalpe 
Kuģa Sojuz-17 apkalpe augšupceļā un lejupceļā:
Kosmonauts PozīcijaLidojums pēc skaitaValsts /organizācija Aleksejs Gubarevs ↑↓ Komandieris 1.  Georgijs Grečko ↑↓ Lidojuma inženieris 1. 

Dublējošā apkalpe:
 Vasilijs Lazarevs
 Oļegs Makarovs

Rezerves apkalpe:
 Pjotrs Kļimuks
 Vitālijs Sevastjanovs

 Lidojuma gaita 

 Ekspedīcijas sākums 
Sojuz-17 tika palaists  21:43:37 UTC ar nesējraķeti Sojuz no Baikonuras kosmodroma 1. starta laukuma 5. palaišanas iekārtas.

12. janvārī 01:25 UTC kosmosa kuģis saslēdzās ar staciju Saljut-4, kas orbītā bija palaista 1974. gada 26. decembri; tuvošanās sākotnēji notika automātiskā režīmā, bet 100 attālumā no stacijas kuģa vadību manuāli pārņēma Gubarevs. Ieejot jaunajā stacijā, kosmonauti atrada zīmīti no tās būvētājiem, kurā bija rakstīts: "Noslaukiet kājas!".

Kad Sojuz-17 savienojās ar staciju, Saljut-4 bija 350 km augstā orbītā (iepriekšējās stacijas bija zemākās orbītās). Saljut konstruktors Konstantīns Feoktistovs skaidroja, ka tas tika darīts, lai nodrošinātu, ka tādējādi degvielas patēriņš stacijas augstuma uzturēšanai bija uz pusi mazāks nekā zemākā augstumā esošajiem Saljut.

Apkalpe strādāja no 15 līdz 20 stundām dienā, ieskaitot 2,5 stundu ilgu treniņu periodu.

 Kosmiskais sakņu dārzs 
Lidojuma otrajā dienā Grečko aktivizēja eksperimentu Oazis-1M, kurā aptuveni 0,2 kvadrātmetru platībā tika iestādītas zirņu sēklas uzturvielām bagātīgā augsnē. Eksperimentam radās problēmas pārmērīga mitruma dēļ. Pēc ilga izmēģinājumu un kļūdu procesa kosmonauti spēja noregulēt Oazis ierīci pareizam ūdens padeves daudzumam. Līdz ekspedīcijas beigām no 36 sēklām izauga tikai trīs dzīvotspējīgi augi. Eksperiments parādīja, ka dīgst un aug tikai tās sēklas, kuru saknes bija vērstas augsnē un galotnes bija vērstas tieši pret gaismas avotu.

 Astrofizika 
Astrofizika bija svarīga ekspedīcijas sastāvdaļa, un 16. janvārī tika aktivizēts stacijas Saules teleskops OST, bet tam radās problēmas ar tā vadības sistēmu. Vēlāk apkalpe atklāja, ka spēcīgs atspīdums virzības sistēmā radīja "viltus saules" efektu, kas mulsināja saules sensorus un neļāva tiem uztvert "īsto" Sauli.
ka teleskopa galvenais spogulis tika sabojāts tiešas Saules gaismas iedarbības rezultātā, kad sabojājās virzošā sistēma.

Pēc iespējamo atspīduma avotu simulācijas uz zemes tika atrast iespējams risinājums. Teleskopa kustīgais spogulis bija jānovieto vidējā pozīcijā, kas atbilstu instrumenta optiskās sistēmas galvenajai asij, kuru tad būtu iespējams virzīt uz Saules diska centru, izmantojot stacijas stāvokļa kontroles sistēmu. Lai kosmonauti varētu noteikt spoguļa vidus pozīciju, viņiem tika piedāvāts ieklausīties spoguļa dzinēja rūkoņā tā pārvietošanas laikā no vienas galējās pozīcijas uz otru, tad izmērīt laiku, kas bija nepieciešams visai kustībai, un, visbeidzot, dalot to uz pusēm, atrast vajadzīgo laiku spoguļa pārvietošanai uz viduspunktu.
Vairākkārtējie apkalpes mēģinājumi sadzirdēt mazo dzinēju, kas atradās aiz stacijas ārpusē, bija veltīgi, līdz Grečko nāca klajā ar ideju izmantot medicīnisko stetoskopu. 26. janvārī OST teleskops veica pirmos Saules novērojumus.

17. janvārī kosmonauti aktivizēja Filina rentgena teleskopu. Sākotnējās novērojumu sesijās tas fotografēja Herkulesa, Skorpiona, Perseja un Taura zvaigznāju. Otrajā nedēļā instrumentu izmantoja Krabja miglāja novērošanai.
Otrs rentgenstaru teleskops RT-4 izmantoja savu augstas precizitātes vadības sistēmu, lai novērotu iepriekš ieprogrammētus rentgenstaru mērķus.

 Medicīniskie un bioloģiskie pētījumi 
Ievērojama Sojuz-17 misijas daļa bija veltīta kosmiskajai medicīnai. Apkalpes rīcībā bija daudzfunkcionālas klīniskās iekārtas sirds un asinsvadu mērījumiem, kā arī Čibis vakuuma skafandri negatīva spiediena radīšanai ķermeņa apakšdaļā. Apkalpe veica arī dažus eksperimentus ģenētikas, embrioloģijas, fizioloģijas un bioloģijas jomā, kuros tika izmantoti kukaiņi, mikroorganismi, aļģes, varžu oliņas, audi un augi.

Pirmās nedēļas beigās stacijā tika ziņots, ka kosmonauti pārmaiņus izmanto stacionāro velosipēdu un skrejceliņu, vienlaikus nēsājot vairākus sensorus dzīvības rādītāju reģistrēšanai. Otrā nedēļa orbītā apkalpei sākās ar visaptverošu elektrokardiogrāfijas testu. Viņi arī paņēma asins paraugus turpmākai analīzei uz zemes.

 Citi eksperimenti 
Viena no aktivitātēm bija sakaru iekāru testēšana kuģu izsekošanai un saziņai ar lidojuma vadības centru, izmantojot Molnija pavadoni.

Ģeofizikas jomā kosmonauti mērīja Zemes atmosfēras augšējo slāņu temperatūru un raksturoja neitrālo gāzi un plazmu, izmantojot īpašus instrumentus stacijā.

19. janvārī padomju avoti arī vēstīja, ka Saljut-4 ir darbināti jonu sensori, kas uzlaboja stacijas orientēšanas efektivitāti un reakcijas laiku. Tāpat tika ziņots, ka apkalpe "praktizē jaunus līdzekļus un metodes stacijas autonomai navigācijai, izmantojot modernus optiskos instrumentus".
19. janvārī tika izmantots jauns teleprinteris ziņojumu saņemšanai no zemes, atbrīvojot Saljut apkalpi no pastāvīgiem pārtraukumiem darba laikā.

Lidojuma 14. dienā kosmonauti atpūtās no eksperimentiem, lai kataloģizētu dažādus jau veikto pētījumu datus, veiktu aprīkojuma pārbaudi un, visbeidzot, atpūstos. Tomēr fiziskās nodarbības bija jāveic kā parasti, lai saglabātu kosmonautu veselību ilgstoša lidojuma laikā.

 Spoguļa atjaunošanas eksperiments 
2. februārī, izmantojot īpašu tālvadības pulti stacijas hermētiskajā nodalījumā, Grečko uzsmidzināja svaigu alumīnija pārklājuma materiālu uz OST teleskopa uztvērēja un fokusēšanas spoguļiem, kas atradās dehermetizētajā instrumentu nodalījumā. Eksperiments demonstrēja iespēju kosmosa vakuumā atjaunot ar putekļiem piesārņotu un radiācijas bojātu spoguļu pārklājumu.
Pēc apkalpes teiktā, pēc pārklājuma uzklāšanas procedūras teleskops radīja asākus attēlus un pat atklāja detaļas, kas iepriekš nebija redzamas.

 Ekspedīcijas beigas 
7. februārī kosmonauti sāka gatavoties atgriezties un uzsāka stacijas konservāciju.
9. februārī 06:08 UTC Sojuz-17 atvienojas no Saljut-4. 11:03:22 UTC kosmosa kuģa nolaižamais aparāts nosēdās 110 km uz ziemeļaustrumiem no Ceļinogradas (tagad Astana). Nolaišanās vietā bija sniega vētra ar vēju 72 km/h.

 Ārējās saites 
 First expedition on Salyut-4 Anatoly Zak, RussianSpaceWeb.com
 Soyuz 17 spacefacts.de
 Soyuz 17 Encyclopedia Astronautica
 Soyuz 12, 17, 18, 21, 25 — 29, 31 — 40 (7K-T, 11F615A8) Gunter Dirk Krebs, Gunter's Space Page

Kategorija:Sojuz kosmosa kuģi
Kategorija:Sojuz pilotējamie lidojumi