Maltas okupācija (1798—1800)

Maltas okupācija norisinājās no 1798. līdz 1800. gadam, kad franču spēki, vadīti Napoleona Bonaparta, pārņēma salu kontroli no Svētā Jāņa bruņinieku ordeņa. Šis periods iezīmēja būtiskas sociālas, administratīvas un izglītības reformas, kā arī izraisīja vietējo iedzīvotāju sacelšanos pret franču varu.

 Franču iebrukums Maltā 
1798. gada 9. jūnijā franču flote, kas devās uz Ēģipti, ieradās pie Maltas krastiem. Napoleons pieprasīja atļauju visai flotei ienākt Lielajā ostā, taču ordeņa lielmestrs Ferdinands fon Hompešs atteicās, atsaucoties uz Maltas neitralitāti. Atbildot uz to, franči sāka bombardēt Valletu un 11. jūnijā izsēdināja karaspēku septiņās stratēģiskās vietās ap salu. Daudzi ordeņa bruņinieki dezertēja, un vietējā milicija nespēja ilgstoši pretoties. Pēc īsām cīņām Hompešs kapitulēja, nododot Maltu frančiem apmaiņā pret īpašumiem un pensijām Francijā.

 Reformas franču pārvaldē 
Napoleons īstenoja vairākas reformas, balstoties uz Franču revolūcijas principiem:

 Tika pasludināta visu iedzīvotāju vienlīdzība likuma priekšā, atcelta muižniecība un verdzība. Maltieši tika atzīti par Francijas pilsoņiem, un tika garantēta vārda un preses brīvība, lai gan vienīgais laikraksts bija valdības izdotais Journal de Malte.
 Visi ordeņa īpašumi tika konfiscēti, un izveidota Pārvaldes komisija, kas pārvaldīja salu. Malta tika sadalīta kantonos un municipalitātēs, katru vadīja prezidents, sekretārs un četri locekļi. ​
 Izveidotas pamatskolas galvenajās pilsētās un ciemos. Universitāte tika pārdēvēta par Politehnikumu, kurā bija paredzēts mācīt zinātniskos priekšmetus, taču šīs reformas netika pilnībā īstenotas īsā franču pārvaldes perioda dēļ.
 Baznīcas īpašumi tika pārņemti valsts īpašumā, reliģiskajiem ordeņiem atļauts saglabāt tikai vienu klosteri katram. Tika atcelta inkvizīcija, un pēdējais inkvizitors izsūtīts no salas. ​

 Maltiešu sacelšanās 
Franču veiktās reformas, īpaši baznīcas īpašumu konfiskācija, izraisīja neapmierinātību starp dziļi reliģiskajiem maltiešiem. 1798. gada 2. septembrī sākās sacelšanās, kuras laikā vietējie iedzīvotāji aplenca franču garnizonu Valletā un Lielās ostas fortifikācijās. Aplenkums turpinājās vairāk nekā divus gadus, maltiešiem saņemot atbalstu no Lielbritānijas. 1800. gada 5. septembrī franči kapitulēja, un Malta kļuva par britu protektorātu.

1798. gada 28. oktobrī britu kapteinis Aleksandrs Bols panāca franču garnizona kapitulāciju Gozo salā bez cīņas. Sala tika nodota vietējo iedzīvotāju pārvaldībā ar arhipriestera Saverio Kasara vadību, izveidojot autonomu pārvaldi, kas pastāvēja līdz 1801. gadam, kad briti pārņēma tiešu kontroli.

 Ārējās saites 

Kategorija:Maltas vēsture
Kategorija:Francijas vēsture
Kategorija:Napoleona kari
Kategorija:Lielbritānijas vēsture