Slovēnijas Sociālistiskā Republika

Slovēnijas Sociālistiskā Republika (, ) bija viena no sešām Dienvidslāvijas SFR republikām. Tā ar dažādiem nosaukumiem pastāvēja no 1945. gada līdz 1991. gada 25. jūnijam.

1990. gada sākumā republikas valdība likvidēja Komunistu līgas izveidoto vienpartijas sistēmu un izveidoja daudzpartiju demokrātiju. Īsi pēc tam no valsts nosaukuma svītroja vārdu "Sociālistiskā", un 1990. gada beigās organizēja veiksmīgu referendumu par valsts neatkarību, ko tā oficiāli pasludināja 1991. gada 25. jūnijā un to saglabāja pēc Desmitdienu kara.

 Nosaukums 
Republikas pirmais oficiālais nosaukums līdz 1946. gada 20. februārim bija Federālā Slovēnija (, ), kad republiku pārdēvēja par Slovēnijas Tautas Republiku (, ). Tā saglabāja šo nosaukumu līdz 1963. gada 9. aprīlim, kad tās nosaukumu atkal mainīja, šoreiz uz Slovēnijas Sociālistisko Republiku (, ).

1990. gada 8. martā Slovēnijas Sociālistiskā Republika no sava nosaukuma izņēma vārdu "Sociālistiskā", kļūstot par Slovēnijas Republiku (, ), lai gan tā palika Dienvidslāvijas SFR sastāvā līdz 1991. gada 25. jūnijam, kad pasludināja neatkarību.

 Neatkarība 
1989. gada septembrī Slovēnijas Sociālistiskās Republikas parlaments pieņēma daudzus konstitūcijas grozījumus, kas valstī ieviesa parlamentāro demokrātiju. Tajā pašā gadā notikušie Miloševiča atbalstītāju uzbrukumi apvienoja gan opozīciju, gan demokratizēja komunistisko iekārtu Slovēnijā, kas noveda pie Slovēnijas neatkarības.

Vārdu "Sociālistiskā" izņēma no toreizējā valsts nosaukuma 1990. gada 7. martā. Lielāko daļu komunistu varas orgānu likvidēja. Pirmās atklātās demokrātiskās parlamenta vēlēšanas notika 1990. gada 8. aprīlī. Parlamenta vēlēšanās uzvarēja opozīcija, kas pazīstama kā disidenta Jožes Pučnika vadītā koalīcija DEMOS. Tajā pašā laikā par republikas prezidentu ievēlēja bijušo Slovēnijas Komunistu līgas (ZKS) priekšsēdētāju Milanu Kučanu. Demokrātiski ievēlētais parlaments premjerministra amatā izvirzīja kristīgo demokrātu līderi Lojzi Peterli, faktiski izbeidzot 45 gadus ilgo Komunistiskās partijas valdīšanu. Šajā periodā Slovēnija saglabāja savu veco sociālistiskā stila karogu un ģerboni, kā arī lielāko daļu iepriekšējo simbolu, jo valdība vēlējās radīt jaunus simbolus pēc neatkarības atgūšanas. Iepriekšējo republikas himna Naprej zastava slave jau 1990. gada martā aizstāja ar Zdravljica.

1990. gada 23. decembrī Slovēnijā notika neatkarības referendums, kurā 94,8% vēlētāju (88,5% no kopējā balsstiesīgo skaita) nobalsoja par Slovēnijas neatkarību no Dienvidslāvijas. 1991. gada 25. jūnijā Slovēnijas Republikas parlaments pieņēma aktus par Slovēnijas neatkarību. Slovēnijas neatkarību nekavējoties pilnībā atzina šajā pašā dienā neatkarību deklarējusī Horvātija. Pēc īsa Desmitdienu kara Slovēnija nostiprināja savu neatkarību. Līdz gada beigām tās neatkarību atzina plašāka starptautiskā sabiedrība.

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:Bijušās valstis Eiropā
Kategorija:Bijušās sociālistiskās republikas
Kategorija:Slovēnijas vēsture
Kategorija:Dienvidslāvijas vēsture