Strādājošais cilvēks

Homo ergaster ir sena, izmirusi cilvēku (Homo) suga, kas dzīvoja Āfrikā aptuveni pirms 1,9 līdz 1,4 miljoniem gadu un tiek uzskatīta par vienu no svarīgākajiem posmiem cilvēka evolūcijā. Nosaukums ergaster nozīmē “strādnieks”, un to suga ieguva, balstoties uz pierādījumiem par agrīnām, attīstītākām akmens darbarīku tehnoloģijām, salīdzinot ar iepriekšējiem Homo habilis pārstāvjiem. Šī suga tika aprakstīta 1975. gadā, un tās pazīstamākais fosilais pārstāvis ir t.s. “Turkanas zēns” – gandrīz pilnīgs skelets, kas atrasts Kenijā.

Morfoloģiski Homo ergaster ir solis tuvāk mūsdienu cilvēkiem: tam bija slaidāks, augumā garāks ķermenis (līdz 180 cm), ilgākas kājas, īsākas rokas, efektīvāks divkājains gājiens un samazināta ķermeņa apmatojuma iespējamība – tas liecina par pielāgošanos dzīvei atklātā, sausākā vidē, piemēram, savannā. Smadzeņu tilpums sasniedza 600–900 cm³, kas ir lielāks nekā Homo habilis, bet vēl zemāks nekā vēlākajiem Homo erectus un Homo sapiens.

Sejas struktūra bija mazāk izvirzīta, ar mazāk izteiktām uzacu arkām un mazākiem zobiem, kas norāda uz diētas un ēšanas paradumu izmaiņām. 

Zinātnē pastāv diskusijas par Homo ergaster statusu: daži pētnieki to uzskata par agrīnu Āfrikas formu Homo erectus, bet citi – par atsevišķu sugu. Atšķirībā no Āzijas Homo erectus, Homo ergaster parasti tiek attēlots kā ar smalkāku skeletu, mazāk robustu galvaskausu un lielāku kultūras attīstību.

Evolūcijas ziņā Homo ergaster bieži tiek uzskatīts par potenciālo priekšteci ne tikai Homo erectus, bet arī Homo heidelbergensis un galu galā Homo sapiens. Tā izplatība, fizioloģiskā uzbūve un rīku lietojums liecina, ka šī suga bija viens no pirmajiem cilvēkiem, kas pilnībā pārstāv moderno cilvēku dzīvesveida un uzvedības pamatformas.

 Ārējās saites 

Kategorija:Cilvēku ģints
Kategorija:Evolūcija