Apdzira

Apdzira () ir mūžzaļš, daudzgadīgs staipekņu dzimtas (pēc dažām klasifikācijām apdziru dzimtas) lakstaugs. Suga sastopama abās puslodēs, galvenokārt mērenajos un boreālajos apgabalos.

Latvijā H. selago ir vienīgā apdziru ģints suga, sastopama samērā reti. Tā ir ierakstīta Baltijas reģiona Sarkanajā grāmatā un Latvijas Sarkanās grāmatas nepietiekami izpētīto sugu kategorijā,Latvijas Sarkanā grāmata 3.sēj. Vaskulārie augi. Rīga: LU Bioloģijas institūts, 2003. 644. lpp. ISBN 9984-559-08-4 kā arī MK noteikumos par ierobežoti izmantojamo īpaši aizsargājamo sugu sarakstu.
Ierobežoti izmantojamo īpaši aizsargājamo sugu saraksts Likumi.lv: Noteikumi. Skatīts: 2024.01.13.

Latvijas Botāniķu biedrība apdziru izvēlējās par Gada augu 2024.Gada augs 2024 – apdzira Dabasdati. Skatīts: 2024.01.13.

 Apraksts 
Apdzirai ir stāvi, 7—20 cm gari stublāji, kas augšdaļā dakšveidīgi (dihotomiski) zarojas. Uz stublāja un zariem blīvi sakārtotas lancetiskas 0,5—0,8 cm garas lapas. Lapu krāsa atkarīga no apgaismojuma: ēnā augošiem augiem tās ir tumši zaļas, bet saulainās vietās — dzeltenzaļas. Zaru vidusdaļā vai augšdaļā lapu žāklēs veidojas mazi, dzeltenīgi sporu nesēji jeb sporangiji. Sporas nogatavojas no jūlija līdz oktobrim. Attīstības cikls no sporu izveidošanās līdz jaunam augam (sporofītam) ilgst 15—20 gadus.

 Izplatība un biotopi 
Apdzira sastopama gandrīz visā Eiropā no Norvēģijas līdz Pirenejiem un Spānijas ziemeļiem, līdz Apenīniem un Balkānu pussalai,Erich Oberdorfer: Pflanzensoziologische Exkursionsflora für Deutschland und angrenzende Gebiete. 8. Auflage. Stuttgart, Verlag Eugen Ulmer, 2001, ISBN 3-8001-3131-5 neiekļaujot galējos rietumu apgabalus. Ziemeļamerikā sugai ir atsevišķas atradnes, tā neveido vienlaidus areālu.N. Priedītis Enciklopēdija Latvijas augi. Rīga : Gandrs, 2014. 44. lpp. ISBN 978-9934-8015-2-5 Arī Āzijā areāls ir izkliedēts.

Apdzira ir ēncietīgs meža augs. Tā veido nelielas grupas mitros egļu un platlapju—egļu mežos. Retāk apdziru var atrast pārejas purvos, mežmalu krūmājos un izcirtumos. Viduseiropā galvenokārt sastopama mēreni mitros, gaišos kalnu skujkoku mežos ar barības vielām nabadzīgām augsnēm.Huperzia selago (L.) Schrank & Mart. In: Info Flora, dem nationalen Daten- und Informationszentrum der Schweizer Flora. Abgerufen am 15. Februar 2022.

Sugas pastāvēšanu apdraud apdziru augšanai piemērotu mežu izciršana. Ilgā attīstības cikla dēļ nav pieļaujama augu ievākšana un izmantošana dekoratīviem mērķiem.

 Atsauces 

Kategorija:Staipekņi
Kategorija:Latvijas flora
Kategorija:Latvijas gada augs
Kategorija:Latvijas Sarkanā grāmata