3. maija konstitūcija

3. maija konstitūcija (, , ) bija Polijas-Lietuvas valsts konstitūcija, kas tika pieņemta 1791. gada 3. maijā, Varšavā, Polijas karaļu pilī tā sauktā Lielā Sejma laikā, kas notika no 1788. līdz 1792. gadam. Tā ir pirmā rakstītā konstitūcija Eiropā un otrā pasaulē (pēc ASV konstitūcijas, kas tika pieņemta 1787. gadā).

1772. gadā notika Polijas Pirmā dalīšana, kas parādīja Polijas-Lietuvas valsts vājumu, tāpēc valdošās aprindas karaļa Staņislava Poņatovska vadībā meklēja izeju no krīzes. Pieņemtā konstitūcija centās ieviest efektīvāku konstitucionālās monarhijas iekārtu, cita starpā atceļot liberum veto principu. Tūlīt pēc konstitūcijas pieņemšanas nodibinājās Krievijas atbalstītā Targovicas konfederācija, kas bija opozīcijā jaunievedumiem. Pēc tās uzaicinājuma valstī iebruka Krievijas okupācija karaspēks, bet Prūsijas karalis Frīdrihs Vilhelms II lauza alianses līgumu ar Poliju-Lietuvu.

Konstitūcija bija spēkā mazāk nekā 19 mēnešus, jo to 1793. gadā atcēla Grodņas Sejms, kura norisi ar draudiem un korupciju cieši uzraudzīja Krievija. 1793. un 1795. gadā notika vēl divas Polijas dalīšanas un Polijas-Lietuvas kopvalsts beidza pastāvēt.

 Ārējās saites 

Kategorija:Polijas vēsture
Kategorija:Lietuvas vēsture
Kategorija:Baltkrievijas vēsture
Kategorija:Latvijas vēsture
Kategorija:1791. gads
Kategorija:Konstitūcijas pēc valsts