Karno cikls

Karno cikls ir idealizēts termodinamiskais cikls, kas sastāv no diviem pāriem izotermisku un adiabātisku procesu. Šī cikla autors ir Sadī Karno, kurš to noformulēja 1824. gadā. Reāla siltuma dzinēja darbību bieži vien var tuvināt Karno ciklam.

 Lietderības koeficients 
Karno ciklā sistēma vai dzinējs pārnes enerģiju siltuma formā starp diviem rezervuāriem ar temperatūrām  un , kur daļa no pārnestās enerģijas tiek pārvērsta darbā.

Karno cikla lietderības koeficientu aprēķina pēc formulas , kur  ir darbs,  ir pievadītais siltums. Var pierādīt, ka Karno ciklam maksimālais lietderības koeficients ir .

 Iekšdedzes dzinējs 
Ar Karno ciklu var aprakstīt, piemēram, iekšdedzes dzinēju.
 Atveras ieplūdes vārsts un cilindrā tiek iesūkts degmaisījums (posmi AB un BC);
 Ieplūdes un izplūdes vārsti ir ciet un degmaisījums tiek saspiests (posmi CD un DA);
 Svece rada dzirksteli un, degmaisījumam aizdegoties, gāze izplešas un padara darbu, bīdot virzuli uz leju (posmi AB un BC);
 Izplūdes vārsts atveras, izplūdes gāzes (sadegšanas produktus) izvada atmosfērā. Izplūdes vārsts aizveras un dzinējs ir gatavs nākamajam ciklam. (posmi CD un DA)

 Atsauces 

Kategorija:Termodinamika