Konrādīns

Konrādīns (,  — "Konrādiņš", dzimis 1252. gadā, miris 1268. gadā) bija pēdējais Hoenštaufenu dinastijas valdnieks, Sicīlijas karalis (kā Konrāds II), Jeruzalemes karalis (kā Konrāds III), Švābijas hercogs (kā Konrāds IV). Pretendēja uz Svētās Romas impērijas imperatora troni kā Konrāds V.

 Dzīvesgājums 
Dzimis 1252. gada 25. martā Volfšteinas pilī Bavārijā Sicīlijas karaļa Konrāda IV un viņa sievas Bavārijas Elizabetes ģimenē. Svētās Romas impērijas ķeizara Frīdriha II mazdēls. Divu gadu vecumā pēc tēva nāves 1254. gadā mantoja Sicīlijas karaļa, Jeruzalemes karaļa un Švābijas hercoga titulu.

Bērnībā dzīvoja sava aizbildņa Bavārijas hercoga Ludviķa II galmā, 1262. gadā viņu kronēja par Švābijas hercogu. Kad 1266. gadā pāvesta Klements IV atbalstītais Šarls I Anžū nogalināja viņa tēvoci Manfrēdu un piesavinājās Sicīlijas karaļa troni, viņš devās uz Itāliju. Izšķirošajā kaujā pie Taļjakoco (Tagliacozzo) netālu no Romas viņš 1268. gada 23. augustā cieta sakāvi pret Šarla I Anžū karaspēku.

1268. gada 29. oktobrī viņam 16 gadu vecumā izpildīja nāvessodu Neapoles tirgus laukumā.

Viens no Konrādīna vasaļiem Rūdolfs I Hābsburgs 1273. gadā kļuva par Romiešu karali, likdams pamatu Habsburgu dinastijai.

 Ārējās saites 

Kategorija:Jeruzalemes karaļi
Kategorija:Sicīlijas karaļi
Kategorija:Hoenštaufenu dinastija