Zinaīda Turčina

Zinaīda Turčina (; dzimusi Stolitenko () ) ir bijusī padomju un ukraiņu handboliste, divkārtēja olimpiskā čempione, divkārtēja pasaules čempione, vairākkārtēja Eiropas čempionu kausa ieguvēja un vairākkārtēja PSRS čempione. PSRS Nopelniem bagātā sporta meistare (1972). Klubu sacensībās viņa pārstāvēja Kijivas rokasbumbas komandu "Spartak". PSRS izlasē no 1965. līdz 1988. gadam aizvadījusi vairāk nekā 500 mačus. 2000. gadā Starptautiskās Handbola federācijas veiktās aptaujas rezultātā viņa tika atzīta par 20. gadsimta labāko handbolisti. Kopš 1993. gada ir sieviešu handbola kluba «Спартак» імені І. Є Турчина prezidente.

 Sporta karjera 
Zinaīda Stolitenko kopā ar vairākām savām klases biedrenēm 1959. gadā sāka trenēties handbolā pie trenera Igora Turčina. Pēc 3 gadiem uz šī kolektīva bāzes tika radīts handbola klubs "Spartaks". Viņa spēlēja šajā klubā bez pārtraukuma līdz 1994. gadam (no 1990. gada kā spēlējušā trenere). Šajā periodā Zinaīda Turčina kopā ar komandu uzvarēja 20 PSRS rokasbumbas čempionātos (1969-1982, 1984-1988), 13 reizes izcīnīja Eiropas čempionu kausu (1970-1973, 1975, 1977, 1979, 1981, 1983, 1985-1988). Kopš 1989. gada komandā spēlēja arī viņas meita.

PSRS handbola izlases komandas sastāvā Zinaīda Turčina piedalījās trijās olimpiskajās spēlēs. 1976. gada olimpiskajā handbola finālturnīrā viņa spēlēja visos piecos mačos un iemeta kopsummā 22 vārtus, tai skaitā izšķirošajā spēlē pēdējā kārtā pret VDR 7 vārtus (PSRS—VDR 14:11), izcīnot savu pirmo olimpisko zelta medaļu. 1980. gada olimpiskajās spēlēs Maskavā viņa piecos mačos guva septiņus vārtus un ieguva otro zelta medaļu. 1988. gadā četrdesmit divu gadu vecumā, piedaloties savās trešajās olimpiskajās spēlēs Seulā, viņa piecās spēlēs guva vienus vārtus un ieguva bronzas medaļu. Papildus saviem olimpiskajiem panākumiem Turčina 1982. un 1986. gadā kļuva par pasaules čempioni.

 Privātā dzīve 
1965. gadā Zinaīda Stolitenko apprecējās ar sava kluba galveno treneri Igoru Turčinu (1936—1993). 1971. gadā piedzima viņu meita Natālija, bet 1983. gadā — dēls Mihails.

 Apbalvojumi un pagodinājumi 

 PSRS 
 Darba Sarkanā Karoga ordenis
 Ordenis "Goda Zīme"
 Tautu Draudzības ordenis

 Ukraina 
 Kņazienes Olgas ordenis 1., 2. un 3. pakāpe
 Ordenis "Par nopelniem" 3. pakāpeУказ Президента України № 755/2012 від 25 грудня 2012 року «Про відзначення державними нагородами України» 
 Kijivas Goda pilsone

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:1946. gadā dzimušie
Kategorija:Kijivā dzimušie
Kategorija:Ukrainas handbolisti
Kategorija:PSRS handbolisti
Kategorija:PSRS Nopelniem bagātie sporta meistari
Kategorija:Padomju Savienības olimpiskie zelta medaļnieki
Kategorija:Padomju Savienības olimpiskie bronzas medaļnieki
Kategorija:Ar Tautu Draudzības ordeni apbalvotie
Kategorija:Ar Darba Sarkanā Karoga ordeni apbalvotie
Kategorija:Ar ordeni "Goda Zīme" apbalvotie
Kategorija:Ukrainas treneri
Kategorija:Ar Kņazienes Olgas ordeni apbalvotie
Kategorija:Ar ordeni "Par nopelniem" apbalvotie (Ukraina)
Kategorija:1976. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Kategorija:1980. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Kategorija:1988. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Kategorija:Olimpiskie zelta medaļnieki rokasbumbā
Kategorija:Olimpiskie bronzas medaļnieki rokasbumbā