Ladakas svilpējzaķis

Ladakas svilpējzaķis (Ochotona ladacensis), pazīstams arī kā Ladakas pika,Li, Weidong; Zhang, Huibin; Liu, Zhihu (2006). "Brief report on the status of Kozlov's pika, Ochotona koslowi (Büchner), in the east Kunlun mountains of China". Integrative Zoology. 1 (1): 22—24. doi:10.1111/j.1749-4877.2006.00008.x. PMID 21395987. ir svilpējzaķu dzimtas zīdītāju suga, kas sastopama Ķīnā, Indijā un Pakistānā. Pirms tās izdalīšanas par atsevišķu sugu īpatņi tika uzskatīti par plato piku. Nosaukti Ladākhas reģiona, kurā tie tie sastopami vārdā. Apdzīvo kalnu grēdu ielejas, kas stiepjas no Pakistānas cauri Indijai līdz Ķīnai, augstumā no 4300 līdz 5450 m. Tie ir zālēdāji.

 Apraksts 
Dzīvnieka ķermeņa garums ir no 18 līdz 22,9 cm, svars — no 190 līdz 288 g. Pakaļkājas ir no 34 līdz 40 mm garas, ausis ir no 24 līdz 33 mm garas.Ladak Pika. In: Andrew T. Smith, Yan Xie: A Guide to the Mammals of China. Princeton University Press, 2008; S. 283. ISBN 978-0-691-09984-2. Kažoks vasarā ir smilšu krāsas līdz dzeltenbrūns, uz galvas ir brūni, gaiši brūni vai sarkanbrūni plankumi. Ausu ārējā puse ir gaiši brūna līdz oranži brūnai, vēdera puse no pelēkas līdz bālgandzeltenai. Ziemā kažoks ir okera krāsā. Ladakas svilpējzaķis atšķiras no simpatriskā melnlūpas svilpējzaķa (Ochotona curzoniae) sugas ar savu lielāko izmēru.

 Izplatības areāls 
Sugas izplatības areāls aptver Ķīnas Tautas Republikas teritoriju no Siņdzjanas dienvidrietumiem un Cjinhai rietumu daļas līdz Tibetas autonomā reģiona dienvidaustrumiem, kur suga sadzīvo ar melnlūpu svilpējzaķi. Areāls ietver Gilgitu-Baltistānu un Ladākhu, kas devis sugai nosaukumu.https://www.iucnredlist.org/species/41264/45183725

Ladakas pika dod priekšroku sausām ielejām un akmeņainiem kalnu reģioniem ar retu veģetāciju 4200—5400 m augstumā virs jūras līmeņa.

 Dzīvesveids 
Ladakas svilpējzaķa dabisko dzīvotni galvenokārt raksturo ļoti sausa un reta veģetācija. Daļā apgabala veģetāciju veido tikai izolētas prīmulu vai grīšļa (Carex moorcroftii) un smiltenīšu (Arenaria musciformis) populācijas. Svilpējzaķis rok alas pļavās, pie oļu kaudzēm vai krūmu tuvumā un barojas galvenokārt ar šiem augiem, savukārt ziemā, iespējams, pazemē galvenokārt barojas ar prīmulas saknēm.Joseph A. Chapman, John E. C. Flux (Hrsg.): Rabbits, Hares and Pikas. Status Survey and Conservation Action Plan. Архивная копия от 14 января 2009 на Wayback Machine International Union for Conservation of Nature and Natural Resources (IUCN), Gland 1990; S. 38-39. ISBN 2-8317-0019-1.

Par dzīvnieku dzīvesveidu ir maz zināms. Tie ir sabiedriski dzīvnieki, kas dzīvo ģimeņu grupās ar skaidri noteiktām teritorijām un sazinās savā starpā. Saņemot draudus no apkārtnes, viņi bēg savā alā, izdodot ļoti augstu brīdinājuma svilpienu. Mātītes dzemdē mazuļus no jūnija beigām līdz jūlija beigām.

 Atsauces 

 Literatūra 
 Joseph A. Chapman, John E. C. Flux (Hrsg.): Rabbits, Hares and Pikas. Status Survey and Conservation Action Plan.  International Union for Conservation of Nature and Natural Resources (IUCN), Gland 1990; S. 38-39. ISBN 2-8317-0019-1.
 Ladak Pika. In: Andrew T. Smith, Yan Xie: A Guide to the Mammals of China. Princeton University Press, 2008; S. 283. ISBN 978-0-691-09984-2.

 Ārējās saites 
 https://www.iucnredlist.org/species/41264/45183725

Kategorija:Āzijas fauna
Kategorija:Svilpējzaķi