Pega

Pega () jeb Paga () bija sena nocietināta tirdzniecības pilsēta ar ostu Megarīdā pie Alkionas līča (Korintas līča daļa) Olmijas raga austrumu pusē, 120 stadijus uz ziemeļrietumiem no Megāras, pēc kuras tā bija otrā svarīgākā pilsēta valstī. Pēc epigrāfiskām ziņām pilsētas drupas atrodas uz paugura Alepohorionas ciema teritorijā, 20 km uz ziemeļrietumiem no Megāras, Grieķijā.

 Vēsture 
Pegai bija nozīmīgs stratēģisks izvietojums. 461. gadā pr.Kr. Megarīda pievienojās Atēnu savienībai un Pegu atēnieši izmantoja par flotes bāzi Korintas līcī, kas kļuva par vienu no cēloņiem Mazā Peloponēsas kara sākumam 460. gada pr.Kr. sākumā. Atēnieši saglabāja kontroli pār Pegu arī tad, kad 454. gadā megārieši sacēlās pret viņiem. Taču karam beidzoties, 445. gadā parakstītajā Trīsdesmitgadu miera līgumā atēnieši atteicās no Pegas un Nisajas ostām. 

2. gadsimtā pr.Kr. Pega kļuva neatkarīga, iestājās Ahajas savienībā un kala savu naudu.

Pegas ietekmes sfērā nonāca nelielā Panormas osta Psatas līča krastā pie mūsdienu Psatas. Panormas dēļ Pega konfliktēja ar kaimiņpilsētu Egostenu.Πολυτίμη Βαλτά, Ειρήνη Σβανά. Αρχαίες Παγαί (Αλεποχώρι). Ιστορικό. Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού (2012).

Pegas pilsētā bija savs teātris un agora. Tiek pieminētas Zevam, Artemīdai, Izīdai un varonim Egilajam Adrasta dēlam veltītas svētnīcas. Antīkais ģeogrāfs Pausānijs par Pegu raksta šādi:

Pēc arheoloģiskajiem datiem Pega pastāvēja vēl agrīnās kristietības laikā. Bizantijas laikā Pega tiek pieminēta kā bīskapa rezidence.

 Apraksts 
Senās pilsētas akropole atrodas uz paugura, kur mūsdienās stāv Dzīvinošā Avota baznīca (Ιερός Ναός Ζωοδόχου Πηγής). No Megāras-Alepohorionas ceļa puses ir redzami fortifikācijas (senā mūra, sargtorņu pamatu un vārtu) austrumu daļas fragmenti, bet nesenie izrakumi apstiprina nocietinājumu ziemeļu daļas izvietojumu. No citadeles ziemeļu sienas sākās cietokšņa mūri, kas stiepās līdz jūrai, lai sargātu seno ostu. Garo sienu klātbūtni apstiprina sienu un vārtu daļas izrakumi Alepohorionas ciemata rajonā.

Senās pilsētas kapeņu daļas tika atraktas aiz pilsētas mūriem. Kapenes tiek datētas no klasiskā perioda (5. gadsimts pr.Kr.) līdz agrās kristietības laikam (5. gadsimts).

No akropoles paugura uz austrumiem 450 m attālumā Pirgari paugurā atrodas vienas no Pegas kapenēm. Izrakumi atklāja kapeņu grupu, kas izkaltas dabiskajā klintī. Kapeņu izmantošana attiecināma uz laiku no 5. gadsimta pr.Kr. beigām līdz hellēnisma periodam.

 Atsauces 

Kategorija:Megarīda
Kategorija:Senās Grieķijas pilsētas