Andrejs fon Budbergs

Andrejs Ludvigs Kārlis Teodors fon Budbergs (, ; 1817—1881) bija vācbaltiešu diplomāts, Krievijas Impērijas īstenais slepenpadomnieks, sūtnis Frankfurtē, Berlīnē, Vīnē un Parīzē.

Cēlies no Budbergu-Benninghauzenu dzimtas.

 Dzīvesgājums 
Dzimis 1817. gada 20. (8.) janvārī Rīgā Vidrižu muižas īpašnieka pulkveža Teodora Otto fon Budberga-Beninghauzena (1779—1840) un viņa sievas Helēnas Juliānas fon Budbergas (1787—1856). Viņa mātestēvs bija Krievijas Impērijas ārlietu ministrs Andrejs Eberhards Budbergs (1750—1812).

Mācījās Rīgas Domskolā un Sanktpēterburgas Universitātē. 1841. gadā iestājās Krievijas Impērijas diplomātiskajā dienestā.

1845. gadā viņš kļuva par sekretāru Krievijas Impērijas sūtniecībā Vācu Savienības pārvaldes centrā Frankfurtē pie Mainas. 1846. gadā viņš apprecējās ar Krievijas sūtņa Ubri meitu Mariju (1819—1913) un 1848. gadā kļuva par sūtniecības lietvedi. 1850. gadā viņu iecēla par Krievijas sūtniecības lietvedi, bet 1851. gadā par sūtni Prūsijas galvaspilsētā Berlīnē. 1856. gadā ķeizars Aleksandrs II viņu iecēla par Krievijas sūtni Vīnē. 1857. gadā kļuva par Vidrižu muižas īpašnieku.

No 1858. līdz 1862. gadam viņš atkal bija sūtnis Berlīnē un pēc tam Parīzē. 1868. gada maijā viņu atsauca no diplomātiskā dienesta un iecēla par Krievijas Impērijas Valsts padomes locekli.

Miris Pēterburgā 1881. gada 9. februārī.Baltische Historische Kommission (BHK)

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:Vācbaltieši
Kategorija:Rīgā dzimušie
Kategorija:Vidzemes guberņas cilvēki
Kategorija:Krievijas Impērijas īstenie slepenpadomnieki